80 G. ADLERZ, SVENSKA MYROR OCH DERAS LEFNADSFÖRHÅLLANDEN. 
ter, hos hvilka man jemte den vanliga arbetareformen finner 
en från denna mycket afvikande »soldatform»> utan några 
mellanformer mellan dessa tvänne kaster?). Dock finner 
man äfven hos våra svenska myror en antydan om, huru 
denna skarpt utpräglade kastindelning kommit till stånd. 
Hos många arter finner man nemligen större och mindre ar- 
betare, hvilka förutom storleksdifferensen visa en i samband 
dermed stående konstant olikhet i kroppsformen. Men ytter- 
ligheterna äro här sammanbundna genom talrika, omärkligt i 
hvarandra öfvergående mellanformer, så att någon kastskilnad 
ännu ej kommit till stånd men möjligen kan uppstå, ifall de 
indifferenta mellanformerna ej mer produceras. De större 
arbetarne "ha relativt större hufvuden”?) och mandibler, bak- 
hörnen af hufvudet, der de här synnerligen starkt utvecklade 
käkmusklerna ha sitt fäste äro nästan rätvinkliga. Hufvudets 
bakre kant är något konkaverad. Facettögonen äro jem- 
förelsevis små, föga bugtiga, nästan plana. Ansigtets sido- 
delar utskjuta märkbart utanför ögonen. Käkarnes tänder 
äro vanligen trubbigare och mindre skarpt afsatta än hos de 
mindre arbetarne. Kroppen är mera robust, särskildt visar 
thorax en gröfre bygnad. I alla dessa karaktärer tendera de 
större arbetarne till likhet med »soldaterna» hos de arter, der 
kastindelningen är utpräglad. 
Hos de mindre arbetarne är det relativt smalare hufvudets 
bakre kant nästan rak, och bakhörnen äro afrundade. Facett- 
ögonen äro jemförelsevis större, starkt bugtiga. Ansigtets 
sidodelar utskjuta föga eller intet utanför ögonen. Punkt- 
ögonen äro mer eller mindre rudimentära. Kroppen i sin 
helhet slutligen och särskildt thorax är hos de mindre ar- 
betarne relativt smärtare, hvarjemte färgerna äro mindre 
lifliga. 
!) Ehuru detta är regel. skulle man kunna vänta att i sällsynta fall få 
se en genom återgång frambragt mellanform mellan arbetare och 
soldater. I sjelfva verket har också MAYR (Ueber Eciton-Labidus 
Wiener Ent. Zeit. 1886) nyss beskrifvit en sådan från Brasilien er- 
hållen mellanform, hvars mandibler liknade såväl arbetarens, som 
soldatens, under det djurets organisation för öfrigt öfverensstämde 
med de typiska soldaternas. 
2) Denna hufvudets storlek står dock lika litet här som hos soldaterna 
i samband med någon starkare utveckling af hjernan än hos de 
mindre: arbetarne utan torde hufvudsakligen bero på de kraftigare 
och större mandiblerna, hvilkas starkare utveckling kräfver en kraf- 
tigare muskulatur och motsvarande större muskelfästen å hufvudets 
chitinskelett. 
