BIHANG TILL K. SV. VET.-AKAD. HANDL. BAND 11. N:o 18. 89 
sätt hos oss. Enligt Marr (Ungarn's Ameisen) skulle denna art 
i likhet med ligniperdus vanligen bygga under stenar, hvar- 
emot FOREL uppgifver att pubescens 1 Schweiz ytterst sällan 
använder detta byggnadssätt, hvilket han äfven 'medels hän- 
visning till en uppgift af LEsPÉsS visar vara fallet i södra Frank- 
rike (i såväl Schweiz som Frankrike deremot bygger arten 
1 regeln i trä). 
Bland HFormica-arterna är det sangwinea, samt racerna af 
fusca som använda ifrågavarande byggnadssätt (FOREL om- 
nämner pratensis, truncicola och pressilabris såsom undantags- 
vis i Schweiz byggande bon af samma typ). Hos de båda 
racerna fusca och rufibarbis finner man en egendomlig skil- 
nad i byggnadssättet, fom står i samband med de båda ra- 
cernas från hvarandra afvikande lefnadsvanor. JHufibarbis, 
som för ett öppet lefnadssätt samt har ett jemförelsevis mo- 
digt och stridslystet lynne, gräfver sitt bo på öppna, soliga, 
ofta på sterila platser vare sig under stenar eller utan något 
sådant skydd. Öppningarne äro alltid flere, stora och i ögonen 
fallande. Fuseca deremot, en skygg och försigtig myra, hvars 
larver och puppor ofta bortröfvas af andra arter för att an- 
vändas till slaftjenst, gräfver helst sitt bo på mera skyddade 
lokaler och föredrager gräsrika platser framför de sterila och 
kala. Gångarnes öppningar äro små samt mycket väl dolda 
under något blad eller mellan grässtråen. Sanguinea gräfver 
oftast under stenar på öppna, soliga och sterila platser. 
Gångarnes öppningar äro ofta dolda såsom hos fusca. 
Samma skilnad som ofvan omnämnts i bobyggnaderna 
hos F. fusca och F. rufibarbis eger äfven rum mellan bygg- 
nadssätten hos de gula och de bruna arterna af slägtet Lasius. 
De gula arterna, flavus och racerna af umbratus föra nem- 
ligen ett mycket doldt lefnadssätt och hafva ingångarne till 
sina bon antingen fullständigt slutna eller mycket undan- 
gömda och små. Racerna af L. niger deremot ha i öfverens- 
stämmelse med sitt öppna lefnadssätt vanligtvis stora, i ögonen 
fallande och öppna ingångar till sina bon. Samtliga de nämnda 
Lasius-arterna gräfva på de mest olika lokaler såväl under 
stenar som i blotta marken. Alienus tycks föredraga sandiga 
marker, åtminstone har jag ständigt funnit denna race blott 
på sådana lokaler. Tapinoma erraticum gräfver dels i blotta 
marken, dels under stenar, ofta på sterila lokaler; gångarnes 
öppningar äro vanligen temligen dolda. 
