02 G. ADLERZ, SVENSKA MYROR OCH DERAS LEFNADSFÖRHÅLLANDEN. 
andra belägna våningar med parallela golf. Våningarne stodo 
i förbindelse med hvarandra genom runda hål, som här och 
der genombröto golfven. De öppningar, medels hvilka de 
särskilda kamrarne kommunicerade med hvarandra, voro van- 
ligtvis betydligt större och af en mera oval form. Här och 
der voro mer eller mindre afrundade pelare qvarlemnade till 
takens stöd. En del af kamrarne stodo medelst två eller flere 
öppningar i förbindelse med de kringliggande, andra deremot 
hade blott en enda öppning. 
Vare sig boet är utarbetadt 1 ett träd eller i en stubbe 
qvarlemnas alltid en solid vägg af periferien till en eller 
annan centimeters tjocklek, hvilken blott här och der är ge- 
nombruten af boets ingångsöppningar. 
Bon mer eller mindre liknande ofvanbeskrifna utarbetas 
af Camponotus-arterna, isynnerhet C. herculeanus, samt mera 
sällan af Formica rufa, truncicola och sanguinea (n. b. detta 
sällan gäller blott sådana bon som äro ensamt utarbetade ur 
trä, utan att vara omgifna af något stackmaterial). Formica 
fusca och Fusco-cinerea bearbeta vanligen blott mera anfrätt 
trä, likaså Laswus niger och Myrmica-arterna. Racerna af Lepto- 
thorax acervorum gå härvidlag en medelväg. Hos dessa spe- 
lar barken oftast en vigtig roll, i det en del af boet är för- 
lagdt omedelbart innanför densamma eller, såsom hos Lepto- 
thorax acervorum, till och med inuti densamma, om den är 
af tjock och lös beskaffenhet såsom t. ex. barken å tallstub- 
bar. De föredraga trä som nyligen börjat uppmjukas af rö- 
tan, men de öfvergifva de gamla sönderfallande och förmult- 
nande stubbarne. Granstubbar, som till följd af vedens harz- 
rikedom längre tid motstå röta, bebos mindre ofta af dessa 
myror än tallstubbarne. Stundom användas, isynnerhet af 
Lasius niger, de vid kamrarnes utgräfning bildade fina träspå- 
norna till ett slags mureriarbete mellan träet och barken i 
fall den senare ej sluter tätt intill det förra. Väggarne i de 
på detta sätt bygda cellerna äro af ytterst lös och ovaraktig 
beskaffenhet och helt olika de nedanbeskrifna, af Lasius 
fuliginosus förfärdigade boen. Formicoxenus utgräfver ur af 
rufa-stackar omgifna stubbar små hålor, hvilkas mynningar 
tillstoppas med fina spånor och smått affall, så att blott myc- 
ket trånga öppningar tillåta invånarne att passera ut och in. 
Tomognathus bor i de ur murket trä utgräfda hålorna 
hos Leptothorax acervorum och muscorum, men då den först- 
