BIHANG TILL K. SV. VET.-AKAD. HANDL. BAND 11. N:o 18. 97 
inre, hvardera bärande mellan sina käkar en liten fuktig jord- 
klump som placeras på öfre kanten af någon under byggnad 
varande vägg eller pelare samt omedelbart derefter fasttryc- 
kes med frambenen, hvarefter nytt byggnadsmaterial upp- 
hemtas ur tufvans inre. Så snart de närstående väggarne 
nått en viss höjd muras på samma sätt genom fastklibbade 
små lerhaltiga jordklumpar ett hvalf från den ena till den 
andra och det på samma sätt som i den menskliga arkitek- 
turen, i det nemligen hvalfvets högsta del eller midt muras 
sist. Då en ny vägg börjar anläggas, begagna sig arbetarne, 
såsom förut är nämndt, gerna af det stöd, som erbjudes af 
tufvans vegetation eller af på tufvans yta förefintliga ojemn- 
heter, En följd häraf är att kamrarne och korridorerne i de 
särskilda våningarne erhålla en ytterst oregelbunden anord- 
ning. Deremot ser man vid en genomskärning af tufvan en 
antydan till concentrisk lagring af våningarne, beroende 
derpå att vid inträffande lämpligt byggnadsväder utvidgnings- 
arbetena vanligen pågå samtidigt öfver tufvans hela öfre yta. 
En häftig regnskur är vanligen tillräcklig att delvis förstöra 
den sist bygda våningen 1 niger-tufvorna. Flavus bygger der- 
emot mera solidt, med tjocka mellanväggar men också mera 
oregelbundet, så att någon concentrisk lagring af våningarne 
ej kan urskiljas. Man kan stundom hos denna art, som i 
öfverensstämmelse med sitt undangömda lefnadssätt äfven 
förrättar sina byggnadsarbeten mindre öppet än LL. niger, 
iakttaga hurusom byggnadsarbete pågår utan att arbetarne 
sjelfva dervid visa sig. Man ser nemligen ofta vid fuktig 
väderlek vissa punkter på en flavus-tufva, betecknade genom 
jordens lösa och nyutgräfda utseende, röra sig något litet, i 
det några mullkorn plötsligen höjas och falla åt sidorna; en 
sådan punkt betecknar öppningen för en gång, hvarur mull- 
korn bortskaffas, oaktadt sjelfva öppningen är sluten. 
Tufbyggnaden kan äfven, såsom förut är antydt, taga sin 
början vid en sten, men äfven dervid spela de vid stenens 
kant växande grässtråen samma roll som ofvan angifvits. 
Gräs eller annan motsvarande tät växtlighet är ett oefter- 
gifligt vilkor för tufbyggnaden. På sterila, gräsfattiga mar- 
ker träffas inga af myror förfärdigade tufvor. Då ett förut 
ensamt under en sten boende Lasius-samhälle griper sig an 
med att bygga en tufva, anlägges denna vanligen vid stenens 
ena sida och utvidgas så småningom kring stenens omkrets. 
7 
