104 G. ADLERZ, SVENSKA MYROR OCH DERAS LEFNADSFÖRHÅLLANDEN. 
eller mindre den koniska, hvilken tydligen är ändamålsenlig 
såsom befordrande regnvattnets afflytande utefter stackens 
sidor. Bjelkverket utgöres af pinnar och qvistar. I myllrika 
ängar finnes ofta en större eller mindre mängd jord inblan- 
dad i materialet vid stackens bas, men någon ringvall med 
större diameter än sjelfva stacken finnes ej. I våra barr- 
skogar med sin oftast grunda jordmån inblandas föga eller 
ingen jord bland materialet. Här byggas stackarne uteslu- 
tande af affall från barrträden. ”Täcklagret utgöres hufvud- 
sakligen af barr, bjelkverket af tall- och granqvistar. Ofta 
inblandas här i stackmaterialet större och mindre stycken af 
barrträdens kåda. Huru vida detta sker afsigtligt för att 
konservera stacken mot hastig förmultning eller om kåd- 
styckena blott betraktas såsom vanligt stackmaterial, torde 
vara svårt att afgöra, men säkert är att barrskogens stackar 
mindre hastigt förmultna än löfskogens. Jag har iakttagit 
några mycket stora stackar i barrskog i Östergötland, hvilka 
under 15 år förblifvit i ungefär i samma skick. Sannolikt 
hade de, att döma af deras storlek, redan för 15 år sedan 
en mycket hög ålder. Rufa-stackarne byggas ofta kring stub- 
bar, hvarvid de i dessa utarbetade talrika kamrarne helt och 
hållet eller delvis ersätta bjelkverket och liksom detta an- 
vändas till larvernas och puppornas förvaring vid vissa tider 
på. dygnet. Då, såsom stundom, ehuru sällan, händer, F. 
pratensis uppslår sina bopålar på sådana lokaler som: före- 
dragas af F. rufa, bygger den äfven stackar som öfverens- 
stämma med den senares. Jag har på Öland nära Färjestaden 
funnit talrika pratensis-stackar, bygda enligt rufa-typen kring 
tallstubbarne på en afröjd skogsmark. Likaså har jag på ett 
barrskogbevuxet och med blott tunn mylla fläckvis betäckt 
berg på Åland funnit ett pratensis-samälle som byggt en fri- 
stående stack af den rena rufa-typen. Mellanformen rufo- 
pratensis visar intermediär stackbyggnad; ofta närma sig dock 
dess stackar mera den ena racens än den andras, och det i 
samma mån som invånarne sjelfva mera närma sig den ena 
racen än den andra. 
Rufa-stackarne äro de till dimensionerna ansenligaste 
byggnadsarbeten, som utföras af våra myrarter. Deras storlek 
vexlar dock betydligt efter de lokala förhållandena. De mät- 
ningar jag utfört synas mig gifva en antydan om att jemna, 
af träd skuggade och något fuktiga lokaler gifva upphof till 
