BIHANG TILL K. SV. VET:-AKAD. HANDL. BAND 11. N:o 18. 115 
sitt. motstånd, i gångarne. De äldre vinglösa honorna, som 
redan vant sig vid förhållandena och dessutom ej göra några 
försök att fly, äro mindre noggrant bevakade men väcka alltid 
uppmärksamhet bland arbetarne, som isynnerhet tyckas ange- 
lägna att undersöka och slicka spetsen af deras abdomen, an- 
tagligen för att utröna, om de äro befruktade. 
Åfven i fråga om bevakningen tror jag mig finna en 
tydlig skilnad örllan GasanHudtalen och Myrmicider. Om man 
t. ex. öppnar en stack, der vingade honor finnas, skynda 
dessa förskräckta undan, de festa visserligen till stackens 
inre men många i olika riktningar från stacken. Dessa gripas 
vanligen af mötande arbetare och nedsiäpas i stacken. Myr- 
mäicid-honorna visa sig deremot såsom mera pålitliga med- 
borgarinnor i det de, såsom förut nämnts, till och med del- 
taga 1 afkommans räddning, nvarför arbetarne ej heller ses 
mot dem vidtaga sådana tvångsåtgärder, för hvilka Camponoti- 
dernas honor äro utsatta. En enda gång såg jag dock i ett 
samhälle af Leptothoraz tuberum med talrika bevingade honor 
och hanar såväl de förra som de senare qvarhållas af arbe- 
tarne, de senare dock allmännare. Antagligen förestod par- 
ning i detta samhälle just vid denna tid, och arbetarne pläga 
då befinna sig i en upphetsad sinnesstämning. 
Åfven honornas lik bli föremål för mera Uppges 
än de andra samhällsmedlemmarnes. Vid infångandet af ett 
samhälle af Leptothorax tuberum 23:dje Februari fann jag en 
hufvudlös men ännu lefvande och lifligt sprattlande hona. 
Antagligen hade någon oförsigtighet å min sida vållat denna 
stympning. Hon blef föremål för mycken uppmärksamhet 
från arbetarne, som slutligen nedsläpade henne i gångarne. 
Jag återsåg henne sedan ej förr än en månad derefter, då 
hon befans. ligga utanför en af gångarne, tätt omgifven af en 
skock af elr som trängdes kring henne FÖ att få vid- 
röra henne med sina antenner och slicka hennes abdomen. 
Isynnerhet undersöktes spetsen af hennes abdomen noggrant 
medels antennerna, såsom förhållandet plägar vara med lef- 
vande honor. Efter en stund nedbars hon åter i gångarne. 
Det var tydligt att arbetarne ännu satte värde på henne, då 
de sålunda en hel månad efter hennes död ännu vårdade sig 
om hennes liflösa kropp. Ingen annan hona fans i detta 
samhälle, hvilket torde varit anledning till att de i brist på 
en lefvande 1 stället hyllade en mumie. 
