BIHANG TILL K. SV. VET.-AKAD. HANDL. BAND ll. N:o 18. 123 
ningom inträdande förändring från de fullt utvecklade ho- 
norna till arbetarnes numera så högst afvikande utseende 
bekräftas fullkomligt genom upptäckten af de förutnämnda 
för DARWIN okända mellanformerna mellan honor och arbe- 
tare. Dessa former äro utan tvifvel att betrakta såsom ata- 
vistiska, enär de visserligen tendera till likhet med arbetarne 
men ej nått den typiska utvecklingen utan stannat på ett om 
honan erinrande, ofullkomligt stadium, ofullkomligt i samma 
mån som de afvika från de typiska arbetarne. Den regel- 
bundna produktionen hos Formicoxenus af dessa mellanformer 
i alla grader af utveckling antyder att dess samhällen stannat 
på ett primitivt stadium, ett stadium som ursprungligen måste 
ha varit gemensamt för alla myrsamhällen, äfven dem, der 
numera blott de extrema formerna produceras. Myrmicidernas 
honor deltaga ännu i arbetarnes sysslor, ofta lika ifrigt 
som arbetarne sjelfva. De mata och vårda larverna och 
förrätta byggnadsarbeten. Sannolikt utgjordes det primitiva 
myrsamhället af dylika fullt utvecklade men arbetande ho- 
nor, hvilka, sedan de lemnat sina puppor, biträdde stam- 
modren i vården af de senare utvecklade syskonens larver 
och puppor, till dess hanarne blifvit färdiga till svärmning, 
då hela den nya generationen sannolikt lemnade boet för 
att grunda nya samhällen. Ett sådant primitivt samhälle 
borde sålunda antagligen ej egt bestånd längre än till 
svärmningstiden och derefter upplösts. Sannolikt var indi- 
vidantalet mycket ringa, då samtliga medlemmarne voro 
födda och uppfödda af en enda stammoder. Tillfälliga ogyn- 
samma omständigheter för födans anskaffande borde haft till 
följd att några bland stammodrens afkomlingar, som före- 
trädesvis missgynnats, ej nått sin typiska storlek och måhända, 
såsom fallet är med arbetsbien, fått sina generationsorgan 
mer eller mindre reducerade. Hos getingarne äro förhållan- 
dena ungefär likartade. Den befruktade och öfvervintrande 
honan bygger om våren några celler, i hvilka hon-lägger ägg 
och uppföder några larver, ur hvilka blott små honor med 
förkrympta generationsorgan, d. v. s. arbetare, utvecklas. Det 
är först sedan med dessas biträde rikligare näring kan åstad- 
kommas, som på sensommaren befruktningsskickliga honor 
och hanar komma till utveckling. Fördelen för myrsambhället 
af dylika outbildade honor är tydlig. Då dessa vid svärm- 
ningstiden ej känt någon benägenhet vare sig för parning 
