BIHANG TILL K. SV. VET.-AKAD. HANDL. BAND 11. N:o 18. 127 
några kamrater att åtfölja upptäckarinnan, då hon återvänder 
till fyndorten. Men är fyndet af sådan beskaffenhet att en 
ensam myra ej kan medföra ett prof deraf, då hon beger sig 
till boet för att hemta hjelp, så måste det vara till följd af 
ett verkligt meddelande som hon på återvägen till bytet led- 
sagas af kamrater, med hvilkas förenade krafter transporten 
kan försiggå. Att detta senare verkligen inträffar, kan man 
lätt genom några enkla experiment med F. rufa öfvertyga 
sig. Dock tyckes något meddelande öfver fyndorten aldrig 
kunna ega rum, utan den myra, som gjort fyndet, måste 
sjelf återvända för att visa vägen. Ett egendomligt till- 
vägagångssätt användes härvid af en del arter, i det två 
eller flera myror, af hvilka den första är att betrakta såsom 
vägvisare, gå 1 en rad tätt efter hvarandra hvarvid den eller 
de efterföljande noggrant följa den framför gående myrans 
spår och sålunda härma alla små onödiga bugter och krök- 
ningar som den i raden främst gående tillåtit sig. I allmänhet 
följa de hvarandra så tätt, att hvarje efterföljande med sina 
antenner berör den föregåendes abdomen. Det är denna 
metod som af författarne ofta kallas: »se sutvre en files.» 
Detta tillvägagångssätt har jag funnit företrädesvis använ- 
das af Lasius- och Leptothorax-arter. 
Formica-arterna använda en mindre direkt vägledning, i 
det de individer, hvilkas uppmärksamhet blifvit väckt, mera 
på egen hand nå det sökta föremålet. De talrika försök, som 
jag 1 detta fall anstält dels i mina fångna myrsamhällen dels 
i det fria, tyda otvifvelaktigt härpå. Den myra, som först 
gjort fyndet märktes oftast medels en i cinnober doppad 
pensel, hvarigenom jag hade tillfälle att konstatera det hon 
efter ett längre eller kortare besök nere i böet återvände till 
fyndorten i spetsen för ett större eller mindre antal följe- 
slagare, hvilka dock ej gingo raka vägen på målet utan, spa- 
nande med sina antenner, långsamt gingo i åtskilliga riktnin- 
gar, under det den första myran med säkerhet begaf sig 
hastigt och i rak riktning bort till fyndet. Mera sällan hade 
följeslagarne tillräcklig ihärdighet att söka till dess de funnit 
föremålet i fråga. Flertalet återvände i regel efter blott en 
kort tids sökande. Å andra sidan åtföljdes den ihärdigare 
minoriteten af andra, hvarigenom antalet vid fyndorten lång- 
samt ökades. 
