BIHANG TILL K. SV. VET.-AKAD. HANDL. BAND 11. N:o 18. 139 
«En del af de lekande förhåller sig temligen stilla och ger 
blott uttryck åt sin lekfulla stämning genom att under låtsad 
vrede med halft utspärrade käkar hugga i luften efter någon 
förbigående kamrat. Tid efter annan ser man en och annan 
af dessa stillasittande myror plötsligt rusa fram och stöta till 
en i närheten befintlig kamrat eller gripa fast i hans ben 
eller antenner och försöka bortsläpa honom. Hon släpper 
dock sitt tag efter få ögonblicks förlopp, utan att ha tillfogat 
den sålunda angripne den ringaste skada, och upprepar der- 
efter samma lek med andra myror. Stundom ser man tvänne 
myror vexelvis fly och förfölja hvarandra likt lekande hund- 
valpar, hvarvid den förföljde ofta tager sin tillflykt in i stac- 
kens gångar. Andra myror springa hastigt och under löjliga 
sprattlingar och kastningar på kroppen i zick-zack omkring 
mellan de stillasittande kamraterna, hvarvid de knuffa till än 
den ene och än den andre, och sedan den sist uppträdande 
stannat, begynner en annan på samma sätt. Ett vid dylika 
tillfällen mycket gouteradt nöje är, att en eller annan af de 
uppträdande plötsligt kastar sig omkull på ryggen och gör 
mycket häftiga sprattlingar för att åter komma upp. 
Åfven i mina fångna myrsamhällen har jag ofta iakttagit 
en lekfull sinnesstämning, hvilken isynnerhet yttrar sig, då 
efter en långvarig brist hungerns och törstens kraf blifvit 
tillfredsstälda. Karaktäristiska för en dylik stämning äro de 
halfutspärrade mandiblerna samt de oväntade och plötsliga 
men ej våldsamma rörelserna (vreden yttrar sig genom vidt 
utspärrade käkar samt våldsamma rörelser). 
Till ett fånget samhälle af Leptothorax tuberum, som af 
en tillfällighet länge fått lida brist på vatten inhäldes några 
vattendroppar, hvarvid arbetarne drucko så begärligt att ab- 
domens dimensioner fördubblades. Sedan de druckit så 
mycket de kunde rymma, gingo de ner i larvkamrarne, der 
jag kunde iakttaga dem genom glasburkens botten. En upp- 
sluppen munterhet gjorde sig nu der gällande och tog sig ut- 
tryck i hastiga och löjliga rörelser, under hvilka de vimlade 
om hvarandra. I första glädjen tycktes dock ingen tänka på 
att släcka larvernas töret. Dessa hade naturligtvis också fått 
lida af den långvariga vattenbristen och tillkännagåfvo nu 
sin åtrå genom att oupphörligt skjuta hufvudet, deras enda 
rörliga parti, ut och in i 1:sta segmentet. Så länge jag iakt- 
tog dem, såg jag icke någon larv vattnas. Arbetarne tycktes 
