BIHANG TILL K. SV. VET.-AKAD. HANDL. BAND 11. N:o 18. 187 
puppor i stackens inre, i det »allraheligaste»>, till hvilket hvarje 
främlings närmande i regel bestraffas med döden. 
I en annan trakt upprepades samma experiment och med 
samma resultat. Äfven här angrepos de direkt på stacken 
släppta främlingarne. 
I alla de fall, då jag bredvid en rufa-stack lagt stack- 
material jemte arbetare, utan puppor, från en främmande 
stack, har inom kort en förbittrad strid uppstått, som alltid 
slutat med främlingarnes fullständiga nederlag och deras bort- 
bärande i mer eller mindre stympadt skick långt från stacken. 
FOorEL anför!) åtskilliga fall af fredlig sammanslutning 
mellan myror från skilda samhällen. Såsom ett allmänt re- 
sultat af sina försök framhåller han: att myror från skilda 
samhällen (men af samma art) kämpa på lif och död, när de 
båda partien, skilda från hvarandra, befinna sig i beqväma 
omständigheter; att deremot striden blifver mindre häftig, då 
ettdera partiet befinner sig i ofördelaktig position, men isyn- 
nerhet då båda är inneslutna och blandade om hvarandra 
eller försatta under svåra förhållanden, i hvilket fall ofta en 
definitif sammanslutnirg uppstår; att slutligen om båda par- 
tien befinna sig i synnerligen obeqväma omständigheter och 
isynnerhet när blott ett litet antal arbetare från hvardera 
samhället finnes, ingen strid uppstår, utan sammanslutningen 
blir nästan omedelbar. Från dessa regler finnas dock, såsom 
han medger, undantag, och här såsom i andra fall är det 
svårt att med visshet beräkna myrornas handlingssätt. 
ForeEL meddelar äfven den intressanta iakttagelsen, att 
mycket unga myror med ännu helt blek färg ej bemöta hvar- 
andra fiendligt?). Det är först då de några dagar lefvat i 
sitt födelsesamhälle som de lära sig skilja på vänner och 
fiender. Sålunda lyckades det honom, genom att samman- 
föra dylika nyfödda myror af skilda arter, åvägabringa ett 
litet samhälle, hvars 5 olika arter lefde i godt förstånd med 
hvarandra, arbetade för gemensamma syften och hjelpte ut 
ur kokongerna myror, som tillhörde helt andra arter än de 
sjelfva. Dock tycktes de vanligen föredraga att öppna de 
kokonger, som inneslöto myror af deras egen art. 
Man ser äfven myrhonor tappert försvara sig då de an- 
gripas, och att de till och med stundom gå anfallsvis till- 
I Les Fourmis de la Swisse. 
2) Les Fourmis de la Swisse, s. 226. 
