190 G. ADLERZ, SVENSKA MYROR OCH DERAS LEFNADSFÖRHÅLLANDEN. 
litet under mina ögon grundlagdt samhälle, som ännu blott 
utgjordes af stammodren sjelf samt 3:ne små arbetare. Här 
upptogs hon vänskapligt såväl före som efter ofvannämnda 
experiment och tilläts att vistas i samma håla, der det lilla 
samhället förvarade sina larver och puppor. Detta bemötande 
står 1 skarp motsats till det som vederfors en samma dag in- 
släppt främmande Camponotus-arbetare. Denne angreps ge- 
nast af stammodren och hade efter en kort och häftig strid 
fått sitt hufvud afklippt. Det är att märka att dessa mot 
hvarandra vänskapliga honor blifvit infångade i vidt skilda 
trakter, hvadan de sannolikt ej tillhört samma samhälle. 
Tvänne på marken kringströfvande vinglösa honor af 
Lasius niger släpptes till ett fånget niger-samhälle, der de 
genast grepos och kringsläpades vid benen. Detta fortfor 
följande dag, under hvars lopp den ena dog af misshandeln. 
Den andra lefde i ännu två dagar, hvarefter hon delade den 
förras öde. 
En från sitt eget samhälle tagen niger-hona med af ägg- 
massor mycket uppsväld abdomen släpptes till ett fånget ni- 
ger-samhälle. Hon angreps och misshandlades genast, hvar- 
för jag måste rädda henne. 
I fångna Leptothorax-samhällen har jag gjort åtskilliga 
försök att insläppa främmande såväl arbetare som honor och 
larver. 
En arbetare af Leptothorax acervorum, som släpptes till 
ett fånget tuberum-samhälle, väckte första dagen föga upp- 
seende, hvilket till stor del berodde derpå, att han med syn- 
bar omsorg undvek att möta någon tuberum-arbetare. Föl- 
jande dag greps han dock och dödades samt bortbars öfver 
glasburkens kant. 
Till samma tuberum-samhälle släpptes åtskilliga andra tu- 
berum-arbetare af en annan varietet. De behandlades efter 
några timmar, hvarunder de lyckats undgå uppmärksamheten, 
såsom fiender och bortburos utan att dödas samt under föga 
motstånd öfver glasburkens kant och ett stycke ut på bordet, 
der de släpptes. I alla dessa fall hopkrökte sig den burna 
myran på samma sätt som om hon burits på vanligt sätt af 
en vän. Bäraren fattade dock ej sin börda på det för vän- 
skapligt förhållande karaktäristiska sättet (d. v. s. tvärs om 
hufvudets undre sida) utan grep fast än om halsen, än om 
petiolus och än om något ben. 
