198 G. ADLERZ, SVENSKA MYROR OCH DERAS LEFNADSFÖRHÅLLANDEN. 
på hvardera”). Såsom resultat af dessa undersökningar fram- 
går, att myrsambhällen ingalunda äro sällsynta äfven på dessa 
isolerade lokaler. 
På Gotska Sandön, denna ur djurgeografisk synpunkt 
synnerligen intressanta, nära 4 svenska mil norr om Fårö och 
10 mil från närmaste fastland belägna ö, träffade jag mycket 
talrika myrsamhällen af åtta arter. Oaktadt sin storlek af 
omkring en qvadratmil hyser denna ö intet enda inhemskt 
däggdjur och har sålunda sannolikt ej stått i förbindelse med 
fastlandet ?). 
Om också fakta, sådana som de ofvannämnda, tala till 
förmån för HUBERS teori beträffande myrsamhällenas upp- 
komst, så kunna de dock endast tillmätas betydelsen af sanno- 
likhetsbevis. Vissheten måste sökas på rent experimentel väg. 
I likhet med de ofvan citerade författarne hade jag 
mycket ofta funnit miniatyrsamhällen af åtskilliga myrarter, 
bestående, utom af stammodren, af blott ett fåtal arbetare, 
och jag hoppades derför att det slutligen skulle lyckas mig 
finna det näst föregående stadiet i samhällets utvecklings- 
historia eller isolerade honor med fullvuxna larver eller med 
puppor. Isolerade myrhonor fann jag-i sjelfva verket ofta, 
i regel sittande i fullkomligt tillslutna hålor under stenar 
eller i stubbar, somliga med en äggklump eller med några 
små larver; men det var först i slutet af sommaren 1884 som 
jag ändtligen anträffade en isolerad hona med redan inspunna 
larver samt med puppor. 
De försök, jag gjort, för att utröna isolerade myrhonors 
förmåga att bringa sin afkomma till utveckling, äro i tids- 
ordning följande. 
22:dra Januari 1884 anträffade jag en isolerad 9 af Cam- 
ponotus ligniperdus 1 en sluten håla under en sten. Inga 
ägg, larver eller puppor funnos. Inspärrad i ett glas med 
fuktig jord, gräfde hon utmed glasets vägg en håla, hvars 
öppning fullkomligt tillslöts af den bortskaffade jorden. Hon 
värpte tid efter annan åtskilliga ägg, hvilka hon slickade och 
(Sh 
putsade, ofta bar omkring mellan käkarne och dessemellan 
1) Öfriga der anträffade obevingade djurformer voro: talrika Oniscider, 
några Myriopoder samt några spindlar och qvalster. 
De skär, som ännu voro så låga, att de kunde öfverspolas af 
vågorna, hyste naturligtvis intet djurlif. , 
2) Emellertid finnas der mycket talrika obevingade landevertebrater, så- 
som Limacider, Oniscider. Arachmider, Myriopoder och Yhysanurer. 
