BIHANG TILL K. SV. VET.-AKAD. HANDL. BAND 11. N:o 18. 201 
7:de Juli upplyftes stenen, hvarvid alla 5 pupporna, ena lar- 
ven samt honan sjelf befunnos vara i godt skick. Larven 
hade synbart vuxit. Den andra larven var försvunnen. Några 
ägg funnos. Stenen återlades i sitt förra läge. 9:de Juli 
voro tvänne kokonger öppnade, och två små arbetare funnos 
nu. Jemte de trenne återstående kokonghöljda pupporna fans 
nu en kokonglös, enär den förutnämnde larven förpuppats. 
Den ene arbetaren var alldeles nykläckt, att döma af hans ljust 
blygrå fäg. Den andre deremot, som tydligen var äldre, hade 
redan mörk färg och bidrog att undanskaffa pupporna samt 
gjorde till och med försök att bortbära sin yngre syster. I 
stället för den vid undersökningen förstörda hålan anordnade 
jag en ny, till hvilken honan, så snart hon upptäckt den- 
samma, genast började bära pupporna samt till sist den yngste 
arbetaren; den äldre hade sjelf förfogat sig dit. Arbetaren 
bars, såsom vanligt, vid ena mandibeln. Samtliga de åter- 
stående pupporna utvecklades sedermera till mycket små ar- 
betare. 
15:de Juni träffades vid Kudby i Östergötland 1 en tillsluten 
hålighet i en björkstubbe en ligniperdus-P med två små pup- 
por, om hvilka hon tydligen var mycket rädd. Hon anföll 
och bet ilsket en Leptura IV-fasciata, som under transporten 
var inspärrad i samma glasrör. -Instängd i ett till hälften 
med jord fyldt glas, började hon genast gräfva men afstod 
snart derifrån och lät sina puppor ligga obetäckta. Hon sågs 
den följande tiden ofta bära dem omkring och placera dem 
än här än der i glaset. Vatten förtärde hon ymnigt men 
rörde deremot aldrig vid honung, som bjöds henne. Insläppta 
lefvande flugor försatte henne i det största raseri. I sin 
vrede högg hon blindt omkring sig med utspärrade käkar, 
hvarvid hon dock mera sällan träffade sjelfva föremålen för 
sin ilska. Dessa dödades dock slutligen med några kraftiga 
bett. Liken lemnades orörda och åtos aldrig. Flere ägg 
värptes alltemellanåt men försvunno snart åter. Såsom jag 
sedermera fann, uppåtos de af honan. 
7:de Juli var en mycket liten arbetare utkläckt ur den 
ena puppan. Han hade ännu helt gulhvit thorax samt så 
svaga ben, att han föll omkull, då han försökte putsa sig, 
hvarföre han plägade fortsätta denna förrättning i liggande 
ställning. Då honan en gång flyttade den återstående puppan, 
grep hon sedermera den lille arbetaren tvärs öfver thorax, på 
