204 G. ADLERZ, SVENSKA MYROR OCH DERAS LEFNADSFÖRHÅLLANDEN. 
skinnets aflägsnande, verksamt biträddes af de respektive 1 
och 2 dagar gamla arbetarne. De sågos äfven tillvaråtaga 
några af honan lagda ägg samt vårda de små larverna. 4:de 
kokongen öppnades sedermera äfven. Samtliga arbetarne 
voro, såsom vanligt, mycket små. Efter några dagar gräfde 
arbetarne en vida djupare och rymligare håla än den af ho- 
nan provisoriskt anlagda. 
Sålunda har jag lyckats konstatera nio fall, då isolerade 
honor bringat sin afkommea till full utveckling. Jemte de 
tvänne förutnämnda af Sir JoHN LuBBocK med Myrmica ru- 
ginodis samt af Mr Portrts med Camponotus pennsylvanicus 
iakttagna fallen bilda dessa ett temligen säkert bevis för att 
myrsamhällen åtminstone kunna uppstå på det af HUBER an- 
tagna sättet. 
En omständighet af allra största intresse är, att de iso- 
lerade myrhonor, som anträffas med någon afkomma, i de 
allra flesta fall sitta instängda i slutna hålor, der de inspärrat 
sig sjelfva genom att vid hålans gräfning täppa ingången 
medels den utgräfda jorden. Då de under sådana omstän- 
digheter ej kunna gå ut för att söka någon föda, hvaraf lefva 
de sjelfva och hvarmed uppföda de sina larver? Äfven i 
fångenskapen gräfde mina isolerade honor ofta sådana slutna 
hålor; men äfven då inga hålor gräfts, så att de fritt rörde 
sig öfverallt i sitt fängelse, förtärde de endast vatten, men 
smakade deremot aldrig på den erbjudna honungen ej heller 
på smärre mjuka insekter, hvarför jag alldeles upphörde att 
förse dem med föda. Det oaktadt uppfödde de sina larver samt 
matade ofta de utvecklade arbetarne. Sjelfva kunna de väl 
möjligen uthärda några månaders svältkur på bekostnad af 
de näringsämnen, som magasinerats i den hos honorna ofant- 
ligt starkt utvecklade fettkroppen. Att detta också verkligen 
är fallet har jag konstaterat på myrhonor, som jag sedan 
midten af Juni hållit inslutna utan att förse dem med annat 
än vatten. Deras abdomen, som vid infångandet var stor 
och uppsväld af den stora fettkroppen, har så småningom 
sammandragits till nu (i slutet af Oktober) obetydliga dimen- 
sioner. Då jag öppnat abdomen på några af dessa, har jag fun- 
nit fettkroppen ytterst reducerad”), och det är sålunda tydligt 
!) Fetteellerna hade nemligen förlorat största delen af sitt innehåll och 
på samma gång sin af detta betingade hvita färg. De samman- 
skrumpnade cellerna bildade numera obetydliga grågula massor. En 
