BIHANG TILL K. SV. VET.-AKAD. HANDL. BAND: 11. N:o 18. 219 ' 
på bladlössen, vid hvilka de likväl, lika litet som sangutnea- 
arbetarne, tycktes fästa något afseende. Detta samhälle hade 
infångats på en torr och steril backe, der inga bladlöss 
funnos att tillgå, hvadan äfven, såsom det tycktes, använd- 
ningen af sådana torde ha legat utom dessa myrors erfaren- 
het. I den tanke att myrorna efter några dagar, sedan de 
vant sig vid de nya förhållandena, skulle visa sig uppskatta 
bladlössen, lät jag dessa tillsvidare stå qvar. De ignorerades 
dock fortfarande, oaktadt de, såsom förut nämndes, tillhörde 
en af fusca kultiverad art. 
Vid upplyftandet af stenar, som betäckt sanguinea-bon, 
har jag ofta funnit att under den sten, som bildat taket öfver 
boets hufvudparti, sangutnea-arbetare funnits i öfvervägande 
antal, då deremot under en strax bredvid belägen sten, fusca- 
slafvarne varit ojemförligt öfvervägande, blandade med blott 
några enstaka sangutnea-arbetare. Det föll mig vid alla dessa 
tillfällen i ögonen, att de under den senare stenen befintliga 
gångarne sågo nygräfda ut, hvarför jag misstänkte att slaf- 
varne här sysslade med mineringsarbeten för boets utvidgning. 
Detta skulle då möjligen kunna vara ett af slafvarnes huf- 
vudåligganden. Ett betydelsefullt faktum är härvidlag, att 
till slaftjenst användas uteslutande arter som äro kända så- 
som skickliga gräfvare. Sangutnea vexlar ofta bostad, och 
vid anordningen af de nya boen är det naturligtvis för henne 
en fördel att kunna förfoga öfver raska och energiska gräf- 
vare. En omständighet, som ytterligare bestyrker denna för- 
modan, iakttog jag i ett slafhållande exsecta-samhälle. Af 
denna i regeln ej slafhållande art anträffade jag 16 Juni 
på Öland ett litet samhälle, som uppfört en obetydlig 
stack ofvanpå en temligen stor tufva. Vid undanrödjandet 
af stackmaterialet fann jag åtskilliga puppor samt till min 
förvåning äfven en fusca-arbetare, som hjelpte stackens herrar 
att undanskaffa pupporna. Detta fynd föranledde mig att 
söka vidare. Gångarne under stacken sträckte sig djupt ned 
i tufvan, och ju djupare jag gräfde, desto flera puppor och 
larver samt äfven fusca-arbetare anträffades. Såväl exsecta 
som fusca hade mycken brådska med att bringa larver och 
puppor i säkerhet; fusca var dock den som verksammast del- 
tog i detta arbete. Då jag efter tvänne dagar åter besökte 
samma plats, befunnos restaurationsarbetena å den rampone- 
rade stacken vara i full gång. JFEzxsecta var sysselsatt med 
