240 G. ADLERZ, SVENSKA MYROR OCH DERAS LEFNADSFÖRHÅLLANDEN. 
det han bortbars, hvilket isynnerhet var fallet, då bäraren 
grep honom vid en mandibel. Då emellertid stundom flere 
fiender samtidigt misshandlade honom, plägade han hota med 
sin gadd samt äfven verksamt försvara sig med sina man- 
dibler. Följande dag såg jag honom, blott en gång kring- 
släpas en kort stund. För öfrigt väckte hans närvaro visser- 
ligen ett visst uppseende, ity att mötande ÅLeptothorax-arbe- 
tare pröfvande berörde honom med sina antenner, men han 
tycktes numera ej betraktas såsom någon farlig fiende. Efter 
ytterligare 6 dagars förlopp, hvarunder han bemötts med in- 
differentism från Leptothorazx-arbetarnes sida, såg jag flere af 
dem meddela sig med honom medels antennerna. Det vän- 
skapliga förhållandet har sedermera befästs. Jag har seder- 
mera sett Leptothorax-arbetarne flere gånger slicka honom 
och jag förmodar, att de äfven mata honom, enär han ännu 
nära två veckor efter afspärrningen tycks befinna sig väl?). 
Ett af de glas, i hvilka mina fångna Tomognathus-sam- 
hällen äro inspärrade, sattes medels en pappersremsa i för- 
bindelse med ett annat glas, på hvars botten lagts några 
larver af olika storlek från ett fånget Leptothorazx-samhälle. 
En Tomognathus-arbetare från det nämnda samhället släpptes 
derefter till dessa larver. De väckte genast hans lifliga in- 
tresse, isynnerhet de större, hvilka han upprepade gånger 
sökte gripa, hvarvid dock hans otandade mandibler halkade 
mot de stora och glatta larvkropparne. Efter att ha gjort 
många fåfänga försök med de stora larverna vände han sig 
till de mindre, bland hvilka han slutligen lyckades gripa en, 
som han länge bar omkring. Slutligen kom han under en 
promenad på pappersremsan in i det glas, som beboddes af 
hans eget samhälle, och här väckte hans ankomst med en 
främmande larv tydligt intresse hos de mötande; larven pla- 
cerades bland samhällets egna, under en träbit. En andra 
och en tredje Tomognathus-arbetare, som insläpptes till de 
främmande larverna, återvände på samma sätt med hvar sin 
mindre larv, sedan äfven de kommit till insigt om sin oför- 
måga att transportera de större. Jag hade tyvärr inga Lep- 
tothorax-puppor att erbjuda dem; sannolikt hade de, liksom 
1) Några dagar efter sedan detta skrefs hade denna Tomognathus-ar- 
betare drunknat i det glasburken isolerande vattnet. Sannolikt 
förelåg här en olyckshändelse, ty att han skulle ha blifvit dränkt af 
de redan vänligt stämda Leptothorax-arbetarne förefaller osannolikt. 
