BIHANG TILL K. SV. VET.-AKAD. HANDL. BAND. 11. N:o 18. 243 
kringsläpa Tomognathus-individer och under en halftimmes 
lopp kastade 6 af dem 1 vattnet. Sedan på samma sätt fort- 
gått i flere timmar och det var tydligt att något bortröfvande 
af larver ej kunde komma i fråga, återsläpptes Tomognatlus- 
arbetarne till sitt eget samhälle. 
En Tomognathus-arbetare ur det sommaren 1886 fångade 
samhället släpptes till ett nyss infångadt samhälle af Lepto- 
thorax acervorum. Han angreps och misshandlades genast. 
utan att tillgripa några försvarsåtgärder. På qvällen samma 
dag såg jag honom i minst två timmar orörligt fasthållas på 
samma plats af sex Leptothorax-arbetare och ännu följande 
morgon fasthölls han på samma plats ehuru hans fångvak- 
tare nu blott voro två. Då jag befriat honom, befans han 
vara mycket illa tilltygad, 1 det fyra ben voro mer eller 
mindre stympade, hvarjemte en antenn saknades. Han gick 
dock ännu temligen lifligt på sina benstumpar. Återsläppt 
till sina kamrater, blef han föremål för mycken nyfikenhet 
men ingalunda något medlidande, ty en Leptothorax-arbetare, 
som länge bar honom omkring, sökte dervid tydligen efter 
någon utgång för att derigenom aflägsna honom, på samma 
sätt som myror pläga med döda eller svårt skadade kamrater. 
För att förvissa mig om afsigten var denna gjorde jag ett 
hål i papperstaket öfver glasburken, hvarefter mycket riktigt 
bäraren om en stund befann sig ofvanpå papperet och snart 
släppte sin börda vid sidan af burken. 
Till ett samhälle af Leptothorax tuberum släpptes en 
annan Tomognathus-arbetare, hvilken inom kort öfverfölls och 
så våldsamt misshandlades, att han ej mera kunde gå, hvar- 
för han spritlades. 
Helt annorlunda utföll nästa försök, då en annan Tomo- 
gnathus-arbetare släpptes till det ofvannämnda acervorum-sam- 
hället. Långt ifrån att liksom alla de föregående, med hvilka 
jag experimenterat, tåligt underkasta sig all misshandling, 
gick denne anfallsvis till väga och injagade en så stor förskräc- 
kelse hos Leptothorax-arbetarne att dessa vid hvarje möte 
hastigt skyndade undan, sedan de en gång fått pröfva verkan 
af främlingens fruktansvärda käkar. Då han inträngde i larv- 
kamrarne, skingrades larvernas väktare 1 största förskräckelse 
åt alla håll, somliga trots brådskan medförande någon af sina 
skyddslingar mellan käkarne, och inom kort sågos flera Lep- 
tothorax-arbetare med sina bördor söka sig väg genom ett 
