252 G. ADLERZ, SVENSKA MYROR OCH DERAS LEFNADSFÖRHÅLLANDEN. 
samma organ hos de flesta aculeater. Hos Camponotidae är 
den deremot ytterligt ombildad. 
Såsom den ursprungligaste formen för giftblåsan torde 
man kunna betrakta en med starkare muskelbeläggning ut- 
rustad utvidgning af giftkörtelns utföringsgång, sådan den 
förekommer hos åtminstone en del Entomospheces. Mest af- 
vikande förhållanden visa härutinnan utan allt tvifvel Cam- 
ponotidae, hvilka, försåvidt jag känner, 1 detta afseende stå 
nästan isolerade bland de öfriga aculeaterna. Åfven i af- 
seende på bildningen af bikörteln visa sig åtminstone många 
Camponotider mera afvikande från den allmänna typen än 
Myrmiciderna, hos hvilka bikörteln bibehållit ungefär samma 
form, under hvilken den uppträder redan hos Entomospheces. 
Analkörtlar: Sådana förekomma blott hos Dolichoderidae, 
och jag har ej lyckats anträffa dem hos några andra hyme- 
nopterer. Då de i sin allmänna form och 1 sitt läge öfver- 
ensstämma med de inom andra grupper ofta anträffade anal- 
körtlarne, måste Dolichoderiderna härutinnan anses represen- 
tera det ursprungligare förhållandet. 
Larver: De smärtare och rörligare Camponotid-larverna 
äro väl att anse såsom mindre ombildade än de tjocka, styfva 
och med blott ytterst obetydlig rörelseförmåga utrustade 
Myrmicid- och Dolichoderid-larverna, en slutsats som blir 
nödvändig, då de grupper, bland hvilka myrornas stamformer 
torde varit att söka, 1 allmänhet ej mata sina larver. 
Kokongspinningen är endast bland Poneriderna en kon- 
stant företeelse. Hos Dorylidae och Camponotidae finner man 
både nakna och kokonghöljda puppor, under det hos Doli- 
choderidae och Myrmicidae endast nakna puppor förekomma. 
Då emellertid kokongspinningen bland öfriga stekelgrupper 
såväl högre som lägre är en vanlig företeelse, kan jag ej 
annat än betrakta spinnkörtlarnes funktionslöshet i de ofvan- 
nämnda fallen såsom det mera differentierade förhållandet. 
Slutligen måste de hela lifvet igenom arbetande Myrmi- 
cid-honorna betraktas såsom mindre differentierade än Cam- 
ponotid-honorna, hvilka endast på ett ungt stadium lägga i 
dager någon arbetsförmåga. 
Det ofvan anförda synes mig tillräckligt motivera min 
åtgärd att i den systematiska uppställningen beteckna Myr- 
miciderna såsom den bland här afhandlade underfamiljer som 
1 sin organisation bibehållit de flesta ursprungligare förhållan- 
