276 G. ADLERZ, SVENSKA MYROR OCH DERAS LEFNADSFÖRHÅLLANDEN. 
betäckt af den framtill förlängda abdomen. Sporrar kam- 
formiga. 
Cardialappassien mycket bred och kort, med kort, till- 
bakaböjd calix. 
2 Hufvud, petiolus och sporrar såsom hos $. Dock äro 
förutom ocellerna äfven pannfältet och pannrännan mer eller 
mindre tydliga. Vingar med en cubital- och en discoidal- 
cell, hvilken senare dock kan saknas. 
3 Hufvud och palper såsom hos 9 och 3. Antenner 13- 
ledade; skaftet långt; flagellum temligen tjockt, trådformigt 
med nästan lika långa leder, med undantag af den sista, som 
är längst. Petiolus RS ofvan snedt afplattad och ulenaden, 
sedd än sidan nästan rhomboidisk. 
Hypopygium i midten djupt inskuret och derigenom de- 
ladt i tvänne flikar. Yttre genitalvalvler skedformiga,-kon- 
vexa på yttersidan. 
Bo gräfdt i jorden, under stenar. 
Af detta slägte, som är utbredt i Asien, Amerika och 
Oceanien, finnes blott en enda europeisk art. 
Arbetare: 
Svart eller svartbrun, mandibler, ofta äfven antenner och 
ben mörkbruna, tarser gulaktiga. Kroppen mycket fint punk- 
terad, utan borsthår men med riklig hvit pubescens. Längd: 
OSA me: LCRNIIN STUK SVAN era! ART ASA RARNSNN erraticum (LATR.) 
Hona: 
Svartbrun, benens leder och tarserna samt ofta äfven 
tibier och flagellum rödgula. Behåring såsom hos 3. Längd 
ÅybE 0 MM fig erostn ie cebng ns ort fört RANN erraticum (ILATR.) 
Hane: 
Svartbrun, benens" leder och tarserna samt ofta äfven 
tibierna brungula. Fint punkterad, nästan glanslös och med 
tät pubescens. Längd: 4-5 MM......osos-oon- erraticum (LATR.) 
