BIHANG TILL K. SV. VET.-AKAD. HANDL. BAND 11. N:o 18. 309 
synnerligen på sandmarkerna å sistnämnda ös vestkust, der 
äfven mellanformen fusco-rufibarbis är vanlig. 
Lasius fuliginosus tycks vara sällsynt på fastlandet, hvarest 
jag sjelf aldrig funnit den. BOoHEMAN har funnit den i Små- 
land, StoLPE vid Norrköping, på Kolmoren, vid Upsala på 
Björkö 1 Mälaren samt på Gotland. På Ölands vestra kust 
har jag funnit den allmän, synnerligast i ängarne vid Ekerum. 
Lasius niger: 
race niger öfverallt allmän utom kanske i landets nord- 
ligare delar samt i fjälltrakter. I Jemtland var den allmän 
1 dalarne samt på fjällens nedre sluttning. På Gotska sandön 
fann jag blott några få &3; 
race alienus är temligen sällsynt. STOoLE uppgifver den 
från Kolmoren samt från Gotland och Stora Carlsö. Sjelf 
har jag funnit den i Östergötland samt på Ölands vestkust, 
der den var allmännare och t. o. m. på temligen stora sträc- 
kor ersatte niger. På Gotland har jag RA den vid Myr- 
välder. På Öland och i Östergötland har jag äfven funnit 
mellanformen nigro-alienus (om mellanformen nigro-emargi- 
natus se den system. afdeln.). 
Lasius flavus är allmän öfverallt på fastlandet, kanske något 
mindre på öarne. På Gotska sandön fann jag den ej. ZET- 
TERSTEDT uppgifver den från Lappmarkerna under benäm- 
ningen »F. rufa» men säger sjelf: »F. nigra L. et flava FAB. 
in Lapponia a me non visae»; 
Lasius umbratus: 
race umbratus är sällsynt. STOLPE uppgifver denna art 
från Kolmoren och Upsala. Sjelf har funnit den nära Lin- 
köping samt i några samhällen på Ölands vestkust nära 
Glömminge; 
race mixtus har af STOLPE anträffats vid Upsala och 
Stockholm samt på Björkö. Jag har blott funnit den vid 
Etelhem på Gotland. 
Tapinoma erraticum, som egentligen tillhör södra Europa, 
fans af BoHEMAN på Öland vid Borgholm, der jag sedermera 
återfunnit densamma. Den fördlsduner 1 stor mängd söder 
om slottet strax på Alvarens början. Jag har äfven funnit 
den på en grusås nära Glömminge på vestra kusten samt på 
Fårö nära Dembers träsk. 
Ånergates atratulus. Denna sällsynta myra, som nu för 
första gången beskrifves såsom svensk, fann jag på Ölands 
