90 GYLDÉK, UNDERS. AF THEORIEN FÖR HIMLAKROPPARNAS RÖRELSER. 



deremot lätt öfverföras till formen (C), livilken vi behandlade 

 i föregående artikel, och hvilken leder till ett både noggran- 

 nare och lättare användbart resultat än likheten (115 a). 



102. 



Yid tillämpningarna på numeriska exempel komma de 

 strängare integrationsmethoder, som vi hafva anförda dels i 

 denna paragraf, dels i § IV, till användning endast på ett 

 mindre antal termer, hvilka genom integrationen erhålla be- 

 tydliga värden. Huruledes dessa termer frånskiljas de öfriga, 

 inses redan på grund af framställningen i art. 27. Då emeller- 

 tid denna operation spelar en synnerligen vigtig roll i prak- 

 tiskt hänseende, skola vi belysa densamma, från ännu en an- 

 nan sida. 



Härtill återtaga vi likheten (31), nämligen: 





2_fs,s sill (^■.,/ f-o + «Z + «.,/) + ^ . 



der % betecknar det fullständiga variationsuttrycket. 



Om vi nu frånskilja en variationsterm genom att från 

 den föregående likheten subtrahera den följande: 



dhs 



dv"- 







«., / Si^ (^-s, s' ^'O + ^Xs, s- + «5, .•) — iis, s ' 



så återstår, då man sätter: 



d-{yX 



Is, s' 



o 



— sill {K, / ^'o + %, / + ^s, /)] 



och här betecknar ^ en summa termer med andra argument 

 än /. / + a, s' • 



