BIHAXG TILL K. SV. VET.-AKAD. HAXDL. BAND. 7. N:0 2. 97 







(!:|;\ = yy-fw;^,,r"/'"' 



2.0 / . / , 1 . -2 ^ *•, •'' 





o. s. v. 



Uti dessa utvecklingar måste Q tänkas såsom funktion af v , 

 (>' af v' samt H såsom funktion af båda dessa argument. 

 För att erhålla den för de postulerade integrationerna erfor- 

 derliga formen, måste det senare argumentet ersättas genom 

 det förra, hvilket sker genom de operationer, som blifvit för- 

 klarade i paragrafen XI. Såsom vi sett i art. 92, medför 

 denna transformation serieutvecklingar efter de stigande po- 

 tenserna af qvantiteten T — T' + T_^ — T' ^ , och af dessa 

 funktioner anse vi, då variationstermerna sökas, de tre senaste 

 såsom bekanta. Likaledes anse vi ]^ vara känd äfven- 

 som ock den störande kroppens egen variation, samt angifva 

 då funktionen Q under formen: 



(120) Q^Y^ + Y,R + K T 



Af de här förekommande funktionerna anse vi Vq vara obe- 

 roende af R och af J", men tänka oss Yx och V.i innehålla 

 dessa qvantiteter. De termer i Vj och Vo, som befinnas mul- 

 tiplicerade med R eller T", eller med potenser och produkter 

 af desamma, äro dock minst af andra ordningen, så att, om 



7 



