BIHANG TILL K. SV. VET.-AKAD. HANDL. BAND 7. N:0 2. 147 



den i § v frainstälda integrationsmethoden nästan omedel- 

 bart tillämpas; och vi finna enligt densamma ett resultat, der 

 den variabla v icke i någon term träder utanför sin- och 

 cos-tecknen. De rent periodiska termer åter, hvilka här 

 uppstå och hafva andra argument än de, som karakterisera 

 de elementära termerna, äro alltid multiplicerade med den 

 störande massan och öfverhufvud vanligen mycket små. De- 

 samma måste bortlemnas från resultatet, men i stället öfver- 

 föras till evektionstermerna. 



På en, i praktiskt hänseende vigtig omständighet fästa 

 vi ännu uppmärksamheten. — Om nämligen [B] innehåller 

 någon betydligare term, hvars period sammanfaller med den 

 anomalistiska omloppstiden, d. v. s., hvars argument är 

 (1 — ^") ^'o — ^ 1 ^^ ^^^ ^^^ i '^'''t- ^^ förutsedda ändringen af 

 modylen k blifva större än som är förenligt med de anspråk, 

 man kan ställa på operationernas beqvämlighet, och möjligen 

 till och med ställa approximationernas konvergens i fråga. 

 Det finnes dock ett ytterst enkelt medel att oskadliggöra den 

 olägenhet, en dylik term skulle medföra. Detta medel består 

 deri att vi till likheten (l'il) addera identiteten: 



— J(iiiX = — z//?ir 



Men då ^^i är en qvantitet, hvars numeriska belopp i alla 

 händelser är väsentligen mindre än (ii, samt emedan vi kunna 

 förutsätta, att ett approximativt värde af i är bekant, hvilket 

 vi beteckna med &i, så är produkten: 



Jl^i (dl - r) 



en qvantitet af sådan storleksordning, att vi till en början 

 kunna utelerana densamma vid integrationen af likheten (161). 

 I stället för denna likhet hafva vi nu: 



(162) ?:| + (1-A- y/?Oi--/^o-.--=--^Ä^ + [^] 



dr' 

 o 



+ [A] + j^i{m-x) 



och denna likhet kunna vi åter omedelbart sätta under en 

 sådan form, att den i § V framstälda methoden genast kom- 

 mer till användning. 



