BIHANG TILL K. SV. VET.-AKAD. HAXDL. BAND 7. X:0 3. 13 



Såsom af den ofvan lemnade synonymlistan framgår, hafva 

 åsiotcrna, huruvida detta slägte borde bibehållas helt och hållet 

 oklufvet i Dalmans och Emmrichs mening, eller sönderdelas i 

 Hera, vare sig sjelfständiga slägten eller imderslägten, betydligt 

 vexlat. Så hafva Panderia Volb. (= Rhodope Ang.), och 

 Dysplanus BuRM. uppställts såsom skilda slägten. Ingen har 

 dock ofått längre än Salter. I sitt arbete »Mon. Brit. Trilob.» 

 har han delat Illannis i 8 underslägten, bland hvilka äfven 

 Dysplanus och Panderia blifvit upptagna. 



Att alla dessa undersläkten med undantag af Bumastus 

 MuRCH., om hvilket ofvan är taladt, och Illcenopsis Salt., som 

 ej tillhör Jllcenus, ej äro berättigade, framgår, om man ej tager 

 hänsyn endast till arterna inom något visst inskränkt gebit, 

 utan till alla de kända arterna af Illa^nus. De af Salter m. 11. 

 uppställda grupperna befinnas nemligcn då öfvergå i hvaraudra 

 och kunna ej begränsas genom de gifna karaktärerna. Den 

 vigtigaste af dessa karaktärer, och den på hvilken Panderia och 

 Dysplanus i motsats till de öfriga äro grunBade, är thorax- 

 ledernas antal. Att denna karaktär emellertid ej är af en så 

 genomgripande betydelse, som åtskilliga lorfattare såsom BuR- 

 MEiSTER, Angelin, Volborth och Salter velat tillmäta den- 

 samma, har Barrande ådagalaot. Uti en tabell »Variations du 

 nombre des segments thoraciques, dans 20 genres de Trilo- 

 bites» ') visar han nemligen, huru thoraxledernas antal variera 

 inom arterna hos ett antal slägten, utan att åtföljas af några 

 synnerligen betydliga och genomgående förändringar i öfriga 

 kroppsdelars byggnad. Man är således ej berättigad att lägga 

 thoraxledernas olika antal till enda eller hufvudsakligaste grund 

 för slägten eller underslägten, då det ej åtföljes af förändringar 

 och olikheter för öfrigt. Härtill kommer olämpligheten af 

 denna hufvudkaraktär deraf, att man för ett stort antal arter 

 ej känner thoraxlederna, då fullständiga exemplar ofta höra 

 till sällsyntheterna att finna. Dessa arter måste då inpassas 

 i sina slägten på grund af sekundära karaktärer, hvilkas ohåll- 

 barhet Barrande redan visat. 



Hvad särskildt beträffar Ilkenus sensu strictiss., DyspAanus 

 och Panderia såsom de uppfattades och framstäldes af Vol- 

 borth -), hvilken ansåg sig i ögats afstånd från dorsalfåran 



1) Bakr. Svst. Sil. de Boh. Suppl. p. 169. 

 -) YOLB. Kuss. Trilob. 



