BIHANG TILL K. SV. VET.-AKAD. HANDL. BAND 7, N":0 3. 25 



samma sarskildt. Facettens form kau nemligen sällan rätt iakttagas 

 hos afbildningar af pygidiet, då den der kommer att synas i för- 

 kortning. Den är" plan eller svagt konkav, till formen nästan 

 alltid triangelform ig, ofta med hörnets vinkel rät. Framkanten 

 är längre än utkanten, fast någon gång nästan lika stor, då 

 facetten vanligen är liten såsom hos /. centrotus (Dalm.) och 

 ]. crassicaiida (Wahlenb.). Hos /. Linnarssonii Holm är dess 

 form egendomlig. Den är der mycket smal med hörnet starkt 

 afrundadt och blir derigenom nästan spolformig. I ett fall, 

 hos /. sphrericns Holm, visar den i framkanten ett grundt 

 hak, men detta beror kanske på någon abnormitet, så mycket 

 mera, som endast ett enda af mina exemplar af denna art 

 visar pygidiets facett och detta blott på ena sidan. Facetten 

 har alltid terrasslinier. 



Pygidiets inre, omböjda lamell (»La doublure» Barrande, 

 ''>Der innere Umschlag» Volborth), eller också, hvilket oftare 

 är fallet, ini*e aftrycket af densanrma, hafva kunnat iakttagas 

 hos öfver halfva antalet af de svenska arterna. Den har van- 

 ligen blifvit synlig derigenom, att pygidiets öfre skal till större 

 eller mindre del blifvit bortsprängdt jemte derunder liggande, 

 rummet mellan de båda skallamellerna intagande, stenmassa. Den 

 ses då uppifrån, vare sig sjelfva lamellens skal finnes qvar 

 eller aftrycket af detsammas undersida i underliggande sten- 

 massa. För undvikande af all tvetydighet får här en gång för 

 alla nämnas, att den öfverallt i det följande tankes sedd i 

 denna ställning. Till formen varierar den ej obetydligt och 

 synes denna vara olika och karakteristisk för olika grupper 

 inom slägtet, samt således kunna lemna goda hjelpkaraktärer. 

 Den är antingen nästan jemnbred, och då vanligen ganska 

 smal, såsom hos /. fallax, vivax, oblongatus, megalophthahmis 

 och insignis, eller ock tilltager den bakåt starkare i bredd. 

 I detta, senare fall bildar den framtill i medellinien antingen 

 en vid urbugtning, såsom hos 7. Esmarkii., eller skjuter den 

 framåt såsom en derstädes starkare eller svagare tirnupen udde, 

 hos /. Chiron, eller ock bildar den der en starkt framsprin- 

 gande hvass tandartad spets, såsom hos /. Linnarssonii, scrohi- 

 culatus och sphcericus. 



Pygidiets inre, omböjda lamell är antingen nästan plan 

 eller ock grundare eller djupare konkav eller koavex parallelt 

 med utkanten. I medellinien går oftast en grund, smalare 

 eller bredare fåra. 



