30 GERHARD HOLM, TRILOBITSLÄGTET ILL.ENUS (DAL.MAN). 



synta '), ocli några fullständiga äro mig ej bekanta. Ej 

 heller hafva af Yolborth och Salter några metamorfoser 

 iakttagits. Barrande deremot har beskrifvit sådana hos några 

 Böhmiska arter och får jag derföre angående dessa hänvisa 

 till honom ^). 



Storlek. Arternas storlek varierar naturlio-tvis hos detta 

 på arter så rika slägte inom ganska vida gränser. I allmänhet 

 aro de medelstora Trilobiter. Medelstorleken inom slägtet 

 representeras ungefär af 1. Esmarhii (Schlot.). Arterna med 

 endast 8 thoraxleder synas utan undantag tillhöra de mindre 

 och minsta. De minsta beskrifna arterna torde derföre också 

 utgöras af de åttaledade I. parvulus Holm och I. .minimus 

 (VoLB.). Bredden mellan ögonen är hos den förra endast 

 4 — 5 mm. Störst synes 1. Barriensis (Murch.) hafva blifvit. 

 Den af Salter (»Mon. Brit. Trilob.», pl. 27, tig. 2) afbildade 

 hufvudets medelsköld visar en bredd mellan ögonen af 78 mm. 

 Bland de svenska arterna har /. vivax Holm uppnått den an- 

 senligaste storleken. Ett exemplar från Trinucleusskiffern torde 

 hafva haft en bredd mellan ögonen af minst 75 mm., således 

 knappt mindre än /. Barriensis. Af /. gigas Holm har jag 

 funnit pygidier med en bredd af 64 mm. 



Slägtskap. Slägtet lllcenus står synnerligen isoleradt och 

 bildar en mycket naturlig grupp, inom hvilken arterna sins 

 emellan äro på det närmaste förbundna. Ofvergångsformer 

 till andra grupper och slägten saknas. Såsom Barrande visat, 

 är det knappt mer än fyra slägten, till hvilka lllcenus har 

 någon affinitet, nemligen till Asaphus genom detta slägtes 

 subgenus Isotclus, till Aeglina, till Nilens och till Bronteus. 

 Barrande har redogjort för skilnaderna dem emellan^) och jag 

 har dertill nästan intet att tillägga. Barrande's förmodan, att 

 hypostomat hos lllcenus och Nilens skulle vara skiljaktigt, har 

 till fullo bekräftat sig, men någon väsentligare skillnad mellan 

 hypostomat hos lllcenus och Bronteus finnes ej. Hans upp- 

 fattning af thoraxlederna hos Nilens synes ej vara fullt riktig. 



Till dessa trenne kommer numera möjligen det ofullstän- 

 digt kända lllcenojysis Salter. Detta uppfördes af denne, 

 såsom i det föregående är nämndt, med tvekan såsom ett Sub- 



'^ Med iinclantag af I. Linnarssonii Holm, af hvilken art i Leptsena- 

 kalken i Dalarne ganska små exemplar af pygidiet och hufvudets 

 medelsköld ej äro sällsynta. 



-) Barr. Svst. Bil. de Boh., p. fi76. 



') Barr. Syst. Sil. de Boh., p. 678, 837. 



