32 &ERHAKD HOLM, TRILOBITSLÄGTET ILL.ENUS (dALMAN). 



sökta. NågoD dess föregångare inom Primordialzonen kan ej 

 ined säkerhet uppvisas. 



För större öfverskådiifrhet Icmnas här nedan en efter Län- 

 derna ordnad öfvcrsigt af arternas utbredning. 



1. Sverige. 



Af de 19 arter, sorn här äro beskrifna från Sverige, till- 

 höra, såsom den nedan följande tabellen visar, 17 Undersilur och 

 endast 2 Ofversilur. Alla i Undersilur förekommande tillhöra sub- 

 genus lUanius, de tvenue Ofversiluriska deremot Biunastns. I 

 Sverige är Illcenus således inskränkt till Undersilur, Biirnastut> 



ti 



till Ofversilur. 



I likhet med flertalet Trilobiter förekomma arter n^ Illa' nits 

 hufvudsakligen i kalkstenar, samt äro sällsyntare eller saknas 

 i verkliga lerskiffrar '). De torde derföre företrädesvis hafva 

 haft sitt hemvist i renare, ej alltför djupt vatten -). 



Orthocerkalhen är det ähista lager, i hvilket llkeims upp- 

 träder inom Sverige. I denna förekomma 4 — 5 arter. I dess 

 lå"sta del. Undre röd Orthocerkalk ^), och hvad som ligorcr 



') Jemför Skåne, der skifferafsättning under silurtiden företrädesvis egt 

 rum. med 2 säkra arter, och Dalarnc, der kalkafsättning varit förherr- 

 skande. med 11. 



^) När tillförseln af lerslam blef för stor eller af en viss beskaffenhet, 

 synes den hafva inverkat skadligt på en del arters utveckling. De 

 dogo ut eller förkrymptes. Hvad detta senare angår, vill jag erinra 

 om den mergelartade röda Orthocerkalk, som förekommer öfverst vid 

 Ljung i Östergötland. Töexquist har först påpekat den ringa stor- 

 leken af de i densamma förekommande försteuingarne jemförda med 

 exemplar från andra håll (TörnQUIST, Geol. resa gen. Sk. och Österg., 

 p. 63). Liknande är förhållandet med den röda Trinucleusmergeln 

 vid Råsnäset och Eödbergsudden i trakten af Motala. Ett undantag 

 härifrån synes den på Trilobiter så rika röda TrinucleusskifEern i 

 Vestergötland göra, der några sådana förkrympta former ej äro iakt- 

 tagna. Egendomligt är dock det talrika uppträdandet af slägten 

 och arter, som sakna ögon, inom detta lager och hvilket förhål- 

 lande måste hafva någon grund. Utom de tvenne Illa-nus Icptoplcnra 

 LiNRS. och I. Angelini Holm, hvllka äro de enda af slägtet i Sverige, 

 som sakna ögon, förekomma der arter af Agnostus, Ampyx, Dindy- 

 mene, Dionide, Telephus samt framförallt Trinucleus, hvilka synas 

 hafva saknat ögon. 



Kanske ock att, hvad Trinucleusskiffern beträffar, de förkrympta 

 eller blinda formerna, och afsättningen af hufvudsakligen röd lera, 

 kunna bero på ett stort djup. De talrika blinda formerna tyda, 

 såsom mig synes, ditåt, och Challenger-expeditionens undersökning 

 af de stora hafsdjupen och dess bottenslam synes äfven gifva stöd 

 härför. 



') LiNNARSSOX har delat Orthocerkalken i: Undre röd, Undre grå, Ofre 

 röd och Öfre grå, en indelning, som, ehuru den ej är strängt veten- 

 skaplig, likväl är tillämplig på flera af våra Silurområden, och som 

 jag här bibehåller. 



