56 GERHARD HOLM, TRILOBITSLÄGTET ILL^NUS (dALMAN). 



1826. Trilobites Esmarkii Schlot., Beschreib. Trilob., p. 315, Taf. 

 I, fig. 8 a — c. 



1827. Asaphus (Illcenus) crassicauda Dalm., Palffiaderna, p. 250 (65), 

 tab. V, fig. 2 a—f. 



1829. Trilobites Esmarchi Boeck, Lseren om Trilob., p. 40. 



1830. lUcenus crassicauda Pand., Beitr. zur Geogn. d. russ. Reichs., 



p. 137, tab. IV, fig. 7, 10, 11, tab. IVc, 



fig. 23—29, tab. V, fig. 9 a—d. 

 1835. — — Särs, Einige neue od. unvollst. bek. Trilob., 



Spalt 341, Taf. IX, fig. 10. 

 1837. — — His., Lethasa Svecica, p. 17, tab. III, 



fig. 5. 

 1840. Isoteles — Milne Edwards, Crust. foss., p. 300. 



1843. Illcenus — Burm., Organ, der Trilob., p. 1 19, Taf. V, 



fig. 2 a — c. 

 1854. — — Ang., Pal. Scand., p. 41, Tab. XXIV, 



f. 2, 2 a. 

 1857. — — NiESZK., Mon. der Trilob., p. 583. 



1863. — — & var. Dalma?ii Volb., Russ. Trilob., p 



10, 13, Taf. I, fig. 2—12, Taf. II, fig 



1 — 6, 7—13. 

 1874. — — forma typica s. Dalmani Steinh., In 



preuss. Gesch. gef. Trilob., p. 42, Taf. 



III, fig. 12 a— c. 1). 



crassicauda jemte hans var. Dalmani (VoLB., Russ. Trilob., pag. 15, och 

 Ueber Eichwald's Beitr. zur Kenntn. d. 111.), kan jag ej biträda. 

 Detta så mycket mindre som Fr. Schmidt, hvilken granskat Eichwald's 

 originalexemplar, i ofvan anförda afhandling, pag. 3, förklarar, att 

 YOLBORTH i många fall fullkomligt misstagit sig. I min afhandling 

 »Anteckningar om Wahlenbergs Illcenus crassicaudaj har jag upp- 

 tagit det af VoLBORTH gifna namnet /. Dalmani såsom varande det 

 enda användbara, jag då kände. Emellertid har jag sedermera 

 funnit, att Schlotheim redan 1826 i en uppsats i tidskriften Isis 

 för detta år (se nedan) beskrifvit och afbildat en trilobit, som han 

 först erhållit från Kristiania af professor ESMARK, sedermera från 

 Reval, hvilken han kallat Trilobites Esmarkii. Beskrifningen är visser- 

 ligen mycket ofullständig, men figurerna, ehuru ganska groft utförda, 

 visa dock, att det är författarnes I. crassicauda eller den art, som 

 Wahlenberg afbildat i Ådd. ad petrif. Svec. Detta bestyrkes af 

 lokaluppgifteu Kristiania. Schlotheim var likväl af annan åsigt. 

 Han säger nemligen: »Ebeu so wenig möchte er zu Entomostr. crassi- 

 cauda Wahlenb. additamenta ad petrific. tel lur. Svecan., pag. 29-1. 

 T. VII, f. 5, 6 in act. soc. reg. upsal. Vol. VIII gehören». »Seine Dar- 

 stellung miisste denn so ausserordentlich verfehlt seyn, dass man ein 

 ganz anderes Geschöpf vor sich zu haben glaubte». Jemför man 

 Wahlenberg"s fig. 5 och ScHLOTHEiM's fig. 8 b., så förefaller detta 

 Schlotheim's yttrande rätt oförklarligt. Båda figurerna öfverens- 

 stämma nemligen förunderligt väl. I. Esmarliii (Schlot.) identifieras 

 äfven af Barrande med I. crassicauda, (Syst. Sil. de Bob., p. 670), 

 och af Boeck anföres den såsom allmän i kalklagren vid Kristiania, 

 (Lseren om Trilob., p. 40). 

 ') Huruvida fig. 11—12, Taf. V, höra hit, vågar jag hvarken förneka 

 eller påstå, då jag ej sett originalexemplaren. Mera tvifvel under- 



