60 GERHARD HOLM, TRILOBITSLÄGTET ILL^NUS (DALMAN). 



och nödgas jag hänvisa till dessas beskrifniug och figurer, 

 ehuru jag ej haft tillfälle att kontrollera dem ^). 



Thorax bestående af 10 leder. Dess bredd ej fullt dub- 

 belt så stor som längden. Rhachis konvex, jemnt hvälfd, 

 dess bredd ej fullt hälften af thorax bredd, bakåt afsmal- 

 nande, svagare framtill, något starkare baktill. Sidolobernas 

 inre, plana del smal, bakåt i bredd tilltagande, så att den på 

 första leden endast är Y^ — Yö» V^ ^^n sista ^j^ — Y2 ^^" rhachis 

 bredd på samma led. Sidolobernas yttre del är skarpt nedåt 

 och bakåt böjd. Den aftager bakåt något i bredd, men är på 

 alla lederna bredare än den inre, plana delen, I spetsen äro 

 pleurffi snedt tvärhuggna. Facetterna stora. 



Pygidiet halfcirkelformigt eller semiovalt, med längden 

 Y3 — V4 ^f bredden. Dess mellersta del är något nedplattad, 

 den yttre deremot starkare konvex och nedböjd. Rhachis tri- 

 angulär, nästan bildande en liksidig triangel, och nående ej 

 fullt till pygidiets midt. Den är under hela sitt lopp begrän- 

 sad, derigenom att den höjer sig öfver sidoloberna, samt öfver- 

 går baktill i en låg, föga skarp, stundom knappt märkbar köl, 

 som ej når pygidiets bakkant. Den raka delen af sidolobernas 

 Iramkant nästan lika lång som facettens bakkant. Hörnen tem- 

 ligen tvärt och ej obetydligt afstympade. Facettens vinkel 

 med framkanten 120 °. Facetten bildar en trubbvinklig tri- 

 angel. Dess utkant är något konkav. Pygidiets inre lamell 

 är mycket bred, bakåt vidgande sig, så att den derstädes når 

 spetsen af rhachis och således framom pygidiets midt. Den 

 är konvex. Framtill är den i midten grundt urbugtad. I medel- 

 linien löper en grund fåra, som ej uppnår bakkanteu. 



Skalet är glatt, stundom glänsande. Skulpturen utgöres 

 dels af små grunda gropar, temligen glest spridda öfver hela 

 skalets yta, dels och isynnerhet af raka, eller något vågiga 

 terrasslinier, mer eller mindre utvecklade på olika kroppsdelar 

 och hos olika individer. Terasslinierna uppnå hos en del indi- 

 vider en ej vanlig utveckling, isynnerhet på pygidiet. På 

 hufvudet förekomma de dels, såsom vanligt, på dettas omböjda 

 kant samt på hufvudets främre del, såväl på medelskölden som 

 på närliggande delar af de fria kinderna, dels på pannan, hvar- 

 ifrån de stundom öfvergå på de fasta kinderna. På pannan 

 äro de synnerligen starka och tätt ställda, korta, vågiga, gri- 

 pande in mellan hvarandra, samt hafva en triangulär anordning. 

 ^) Se vidare angående hypostomat hos denna art, p. 20 — 21. 



