72 GERHAUD HOLM, TRILOBITSLÄGTET ILLJiNUS (daLMAN)- 



främre del, hvarifrån det ofta är nästan rätvinkligt nedböjdt. 

 De fasta kinderna och ögonloberna slutta ganska starkt mot 

 sidorna. Hufvudets främre del, framom ögonen, ganska lång. 

 Pannan kort, framåt afsmalnande, ganska kullrig och starkt 

 höjande sig öfver de fasta kinderna. Dorsalfårorna ej synner- 

 ligen djupa, men ganska skarpa, svagt S-formigt böjda, framåt 

 konvergerande. De nå nästan ögonlobens främre ända, eller 

 knappt V3 af hufvudets längd. Ögonloberna mycket stora. 

 Deras afstånd från hufvudets bakkant endast omkring Yg af 

 deras egen längd. Ögonen således belägna nära hufvudets 

 bakkant. Afståndet från ögonen till dorsalfåran utgör ^/o af 

 pannans bredd mellan dem. Facialsuturen framom ögat såsom 

 vanligt svagt S-formigt böjd, bakom detsamma är den rak, riktad 

 bakåt och starkt utåt. Den fasta kinden bakom ögat utlöper 

 derföre i en ganska hvass och smal spets. De fria kinderna 

 till formen nästan öfverensstämmande med dem hos /. sphcericus 

 Holm, men hörnet kanske något mindre afrundadt. Hufvudets 

 framkant afrundad utan falslinie. 



Thorax kortare än hufvudet, men ungefär af pygidiets 

 längd, bestående af 10 leder. Rhachis ganska bred, jemnt och 

 temligen starkt hvälfd, bakåt afsmalnande. På bakersta thorax- 

 leden är dess bredd ungefär -/. af thorax hela bredd derstädes. 

 Sidolobens plana del är der knappt bredare än den nedböjda 

 delen samt af rhachis halfva bredd. Böjningen är, på de 

 bakersta lederna åtminstone, temligen svag och föga tvär. 



Pygidiet kortare än hufvudet, ganska bredt, till formen 

 bildande en del af en ellips, ofvan och på sidorna svagare, 

 baktill starkare hvälfdt. Dess längd omkring 2/3 af bi-edden. 

 Rhachis triangulär, fullt nående Yg af pygidiets längd, be- 

 gränsad af svaga, bakerst nästan försvinnande dorsalfåror. Den 

 är dock tydlig ända till sin spets. Framtill utgör dess bredd 

 Y3 af pygidiets. Framkantens raka del på hvarje sida hälften 

 af rhachis bredd. Ingen eller endast en mycket svag, sned- 

 gående fåra bakom framkanten på sidoloben förefinnes. Hörnen 

 obetydligt afstympade. Pygidiets inre omböjda lamell bakåt 

 tilltagande i bredd, så att den i medellinien är bredast och 

 der bildar en skarp, långt framskjutande spets, som nästan når 

 spetsen af rhachis. Den är längs utkanten något konkav. I 

 medellinien löper en fåra. 



Skalets skulptur. Skalet är betäckt af tätt ställda, grunda 

 små gropar. Mellan dem är hos mindre exemplar den glatta 



