BIHANG TILL K. SV. VET.-AKAD. HANDL. BAND 7. N:0 3. 73 



skalytan synlig. Hos större deremot blifva groparne ansenligare 

 och sammanflyta stundom något, hvarigenom den glatta skal- 

 ytan mellan dem nästan försvinner eller endast är synlig såsom 

 ett nätverk, skiljande dem åt. Skalet får då ett ärrigt ut- 

 seende. Hufvudets hela främre del är betäckt med terrass- 

 linier, som bakåt blifva allt glesare. På sidorna nä de nästan 

 till ögonloberna, men ej så långt bakåt på hufvudets mellersta 

 del. På pannan saknas sådana fullständigt. De torde ej heller 

 förekomma på skalet föröfrigt, undantagandes på thoraxleder- 

 nas och pygidiets facett, samt på det senares inre, omböjda 

 lamell, der de aldrig saknas. 



Storlek och måttuppgifter. Det största pygidiet, som jag 

 känner (från Dalarne, Fjecka, Törnquist), torde, churvi ena 

 framhörnet är något skadadt, hafva haft en bredd af omkring 

 65 mm. Dess längd (projektion) är 4G mm., (efter ytan) 54 

 mm., rhachis bredd 24 mm., framkantens raka del på sidoloben 

 12 mm. Ett exemplar från samma ställe tillhörande Marklin- 

 ska museet i Upsala har följande dimensioner. Hufvudets 

 längd (proj.) 28,5 mm., (efter ytan) 35 mm., pannans bredd 

 mellan ögonen 16 mm., dorsalfåran — ögat 8,5 mm., ögonlobens 

 längd 8 mm., ögonloben — hufvudets bakkant 2,5 mm. Bakersta 

 thoraxledens plana del 6 mm., nedböjda del 7 mm., rhachis 

 bredd på densamma 12 mm. Pygidiets längd (proj.) omkr. 23 

 mm., bredd 35 mm., rhachis bredd 12 mm., framkantens raka 

 del på sidoloben 6 mm. 



Släg'tskap. Denna art skiljer sig från 1. Esmarhii (Schlot.), 

 7. gigcis Holm och /. sphcericus Holm, hvilka den står när- 

 mast, framför allt genom sina mycket stora ögonlober och 

 ögon, samt dessas läge närmare intill hufvudets bakkant, 

 vidare genom facialsuturens starka riktning utåt bakom ögat, 

 samt genom skalets skulptur. Från 1. sphcericus skiljer den 

 sig dessutom genom pygidiets olika form och hvälfning, samt 

 derigenom att rhachis på så väl detta som på thorax är smalare 

 och sidolobernas inre, plana del på thorax i proportion bredare. 

 Pygidiets rhachis är äfven vida starkare utvecklad, såväl hvad 

 beträffar höjd som begränsning. 



Horisont och utbredning'. De få, mycket ofullständiga 

 och skadade exemplar, jag känner, äro samtliga från Dalarne. 



