HIIIANR TIL1> K. SV. VKT.-AKAD. HAXDL. BAND 7. N:o 3. 05 



Den skiljer sig genom skulpturen, igenom att pannan höjer sig 

 öfver de fasta kinderna och dennas olika form, genom de större 

 i spetsen ej nedböjda ögonloberna, de kortare fria kinderna, 

 thoraxledernas smalare plana del, pygidiets och dess rhachis 

 afvikande form. Från I. Esmarkii skiljer den sig, förutom på 

 skulpturen, genom större ögonlober, som ej eller knappt sänka 

 sio- utåt, genom de fria kindernas raka utkant, nedböjda 

 bakkant och ej så starkt afrundade bakhörn, genom facial- 

 suturens riktning starkt utåt bakom ögat, genom den framåt 

 starkt afsmalnando pannan, genom pygidiets rhachis med kon- 

 kava sidor. 



TI 



Horisont ocli utbrediiiiig-. Arten är funnen på Oland och i 

 Dalarne hnfvudsakli^en i den öfre grå Orthocerkalken, i denna 

 ej sällsynt, samt i Vestergötland. Afven i öfre röd Orthocer- 

 kalk har jag, om ock sällsynt, funnit den i Dalarne vid Skattungs- 

 byn och vid Fjccka, samt på Oland vid Sandby. I den öfre grå 

 kalken är den i Dalarne funnen vid Kårgärde på sluttningen 

 af Digerberget, och vid Gulleråsen (ipse), isynnerhet i ett mörkt, 

 gråbrunt lager tillsammans med talrika Cephalopoder, Asapluis 

 sp. ocn Asaphus (Pti/chopj/gfi) tecticaudatus Steinh. Skalet är 

 der alltid ytterst väl bibehållet, till färgen mörkbrunt till svart- 

 brunt. I Riksmuseum finnes den i samma kalk från Alsar- 

 byn och Digerberget, äfvensom i röd kalk från Gerse (Krö- 

 ningsvård). Få Öland är den synnerligen allmän i den öfre 

 grå Orthocerkalken, utgör en af dennas mest karakteristiska för- 

 steningar och förekommer öfverallt, der detta lager uppträder, 

 såsom vid Gräsgård, Lerkaka, Fersnäs, Källa, Sälby i Hulter- 

 stad s:n, etc. Tvennc nästan fullständiga exemplar med alla 

 thoraxlederna i behåll äro kända. Det ena tillhör Riksmuseum 



IT 



och är från norra Oland. Det andra erhöll jag förra sommaren 

 vid Källa. I Vestergötland är ett fullständigt hufvud funnet af 

 LiNNARSSON på Kinnekulle, att döma af bergarten i den s. k. »lef- 

 verstenen». Exemplaret tillhör Geol. byr. Sannolikt är det detta, 

 LiNNARSSON afser med »7. sp. indet. Kinnekulle, i lösa stenar af 

 Orthoceratitkalk (»lefversten»)»(LiNRS., Vesterg. Cambr. o. Sil. af- 

 lagr., p. 77). I lösa kalkblock af ljusgrå färg, helt olika Dalarnes 

 öfre grå Orthocerkalk, samt troligen härstammande från de till 

 större delen förstörda silurlagren, af hvilka lemningar finnas på 

 botten af Geflebugten och på öarne derstädes, förekommer den i 

 Upland, och är funnen vid Upsala (ipse), Nodsta (Ups. univ.), 

 Söderby Karls s:n (J. F. Åhlén). I sihirblocken i Preussen är den 



