BIHANG TILL K. SV. VET.-AKAD. HANDL. BAND 7. N:0 3, 103 



Slägtskap. I. centrotus står alldeles isolerad bland de med 

 9 thoraxleder försedda Illcenus-nrtevua, senom sin i flera afseen- 

 den afvikande byggnad. Den utmärker sig framför allt genom 

 de till långa, kraftiga horn utdragna fria kinderna, genom ögats 

 afstånd från hufvudets bakkant, genom thorax smala rhachis, 

 genom de smala thoraxlederna, hos hvilka sidolobernas inre, 

 plana del är mycket bred, den yttre, böjda kort, samt genom 

 det elliptiska, mycket svagt hvälfda pygidiet. 



Horisont och fyndort. /. centrotus förekommer i grå Ortho- 

 cerkalk på samma nivå som I. Esmarkii (Schlot.), men vida 

 sällsyntare. Sedan gammalt är den känd från Husbyfjöl i Öster- 

 götland. I denna provins är den äfven funnen vid Borghamn 

 (Schmalensee) och Krigsberg (Linnaesson) enligt exemplar med- 

 delade från Geologiska byrån. I Nerike har Linnaesson funnit 

 den vid Yxhvilt. Från Dalarne, Alsarbyn finnas tvenne pygidier 

 i Riksmuseum. Enligt Boeck och BrÖGGEE förekommer den 

 i Norge, i trakten af Kristiania, ehuru sällsynt i Beöggee's så 

 kallade »ExpansusskilTer». Enligt, Volboeth förekommer den 

 äfvenledes, fast sällsynt, i ryska Östersjöprovinserna. 



12. lUfeuus Liunarssouii uov. sp. ^) 



Taf. IV, fig. 1.3—27. taf. V, fig. 1—8, taf. VI. tig. 15. 



1860. Illcenus Radolphii Eichw., Letha3a Rossica, p. 1482, Pl. LIII, 

 fig. O a — c ''^). 



') Af TÖRNQUIST har denna trilobit i hans äldre afhandlingar blif- 

 vit identifierad med I. glaher Kjekulf, under hvilket namn den i 

 dessa är upptagen (TÖRNQUIST, Siljanstr. paleoz. form. led, p. 27). 

 Sannolikt är den ock identisk med denna, och får jag hänvisa, till 

 hvad jag redan yttrat härom under I. fallax Holm, p. 82 — 83. 



^) Den nedan beskrifna arten öfverensstämnier såväl genom 9 thorax- 

 leder, som för öfrigt till alla delar med Eichwald's här citerade 

 figur af I. Ruclolphii. Jag kan derf öre ej hysa någon tvekan att identi- 

 fiera dem med hvarandra. Redan 1825 har emellertid Eichwald gifvit 

 namnet /. Rudolphxi åt en art, som han beskref i »De Trilob. observ.s, 

 p. 50, Tab. II, f. \a — \h. Denna bör således vara typen för I. 



