BIHANG TILL K. SV. VET.-AKAD. HANDL. BAND. 7. NIO 3. 107 



ej triangulär, utan nästan spolformig, något konkav. Pygidiets 

 inre, omböjda lamell konkav, teinligen smal, nästan jemnbred, 

 bakåt knappt tilltagande i bredd. I midtlinien skjuter den 

 dock fram i en hvass spets. Matt efter ytan når den endast 

 till ^4 af pygidiets längd. 



Skalets skulptur. Skalet är slätt med spridda, intryckta, 

 fina punkter, ofta ganska svårt iakttagbara, på mindre exemplar 

 först vid ganska stark förstoring. Det saknar terrasslinicr med 

 undantag af hufvudet vid framkanten, och på rostrtim, samt 

 på pygidiets facett. 



Storlek och måttiippgifter. Denna art synes hafva varit af 

 medelmåttig storlek eller något derunder, i allmänhet något 

 mindre än /. Esmarkii (Schlot.). Jag har dock funnit såväl 

 exemplar som varit större, som ock mycket små. Hos mina 

 exemplar har hufvudets längd i projection varierat från 46 m.m. 

 till 2,5 m.m. Endast tvenne fullständiga svenska exemplar äro 

 kända. De särskilda skaldelarne träffas vanligast hvar för sig. 

 Några metamorfoser och utvecklingsstadier hafva derföre ej 

 kunnat iakttagas hos denna, såsom hos den närstående /. Pan- 

 deri Barr., oaktadt delar af mycket små och unga individer hafva 

 funnits. Samtliga exemplar, från hvilka måttuppgifter här nedan 

 anföras, äro från Leptgenakalken i Dalarne. 



a) Fullständigt exemplar från Furudal funnet af och till- 

 hörande Lektor TÖRNQUIST. 



h) Hufvudets medelsköld från Amtjärnsberget (ipse). 



c) D:o, Arfvet (ipse). 



d) Fri kind, Amtjärnsberget (ipse). 



e) D:o, Gulsängsbrända (ipse). 



f) D:o, Amtjärnsberget (ipse). 



g) D:o, Arfvet (ipse). 



h) Pygidium, Boda kyrka (ipse). 



