BIHANG TILL K. SV. VET.-AKAD. HANDL. BANO 7. N:0 3. 121 



Pygidium semiovatum, lungitudine dimidium latitudinu. 

 Rhachis nulla vel non nisi in margine antico ipso distincta. 



Beskrifning-. Kroppsformen nedtryckt, äggformig med trub- 

 bigare ändan framåt. 



Hufvudet stort, utgörande ^/g af thorax och pygidiets sam- 

 mankigda längd, föga konvcxt, nedplattadt, till formen bildande 

 en afskärning uf den trubbigare ändan af en äggformig figur. 

 Bakhörnen bilda en skarp, nästan rät vinkel. Glabella smal, 

 }Jn af hufvudets bredd, begränsad af de djupa, ungefär till 

 hufvudets midt nående dorsalfårorna. Pannan är framom midten 

 smalast, men vidgar sig åter något framåt. Den höjer sig 

 obetydligt öfver sidoloberna. Facialsuturens lopp är mycket 

 afvikande från det hos slägtet, vanliya. Dermed sammanhänger 

 frånvaron af ögon, hvari den öfvereusstämmer med /. Zeidleri 

 Bakr ^). Såsom Barrande visat, har facialsuturen hos de tri- 

 lobiter, som sakna facettögon alltid ett abnormt förlopp, se 

 ofvan p. 19. Suturen utgår ungefär från midten af sido- 

 lobernas bakkant, böjer sig i en båge mot utkanten, i hvil- 

 ken den straxt utlöper, ej nående V3 ^^ hufvudets längd. 

 Dess lopp på hufvudets undersida har jag ej haft tillfälle 

 iakttaga. De fria kinderna bilda en mycket oregelbunden 

 figur. De äro mycket korta och bilda endast en smal kant 

 vid hufvudets bakhörn. Bakkanten trubbvinkligt böjd. Fram- 

 och inkanten ej skilda. 



Tliorax med 9 leder, hvilket tal alla mina exemplar, större 

 och mindre, visa. Rhachis låg, kullrig, smal, på fjerde leden 

 ^'^ af thorax hela bredd, bakåt obetydligt afsmalnande. Sido- 

 lobernas böjda del mycket bred. Deras plana del äfvenledes 

 bred, obetydligt tilltagande i bredd bakåt. Den är på den 

 bakersta leden lika bred som den böjda delen, samt lika bred 

 som rhachis på samma led. På den första är den smalare 

 än den böjda delen och smalare än rhachis. Dorsalfårorna 

 ganska markerade. 



Pygidiet litet, till formen ett afsnitt af en äggformig figurs 

 spetsigare ända, föga konvext, endast framtill med spår till 

 rhachis i det framkanten bildar en mycket svagt framskjutande 

 båge. Denna är knappt bredare än sidolobens raka del, som i 

 sin ordning är lika stor med facettens bakkant. Dessa senare 



') Barr., Syst. Sil. de Bob. Suppl., p. 75. 



