» 



4 LINDSTRÖM, OPEftKELBARANBE KORALLER. 



tände åsigterna om hennes systematiska plats, framgår, att man 

 redan från första stund var af delade tankar, i det somliga, så- 

 som BoRN och GuETTARD, räknade henne bland korallerna, med 

 hvilka äfven Linne jemförde henne, andra åter i henne sågo en 

 mussla. De författare som fatt exemplar utan operkel förde henne 

 till »Madreporiternex, de åter, som hade fullständiga exemplar, till 

 Bivalvia» eller musslorna. Hupsch's och Linnés åsigt, att arten 

 tillhörde molluskerna, blef den under lång tid rådande. Man var 

 ense*" om att Calceola var en bivalv, men för öfrigt hafva menin- 

 garne betydligt vexlat i att ställa henne än bland Anomise, än 

 bland Rudisterna, än bland Ostracea och än slutligen, hvilken åsigt 

 blef den gällande sedan 1830, bland Brachiopoderna. De likheter, 

 som man senare ej kunde undgå att finna mellan Calceola och åt- 

 skilliga andra, såsom Goniophvllum och Rhizophyllum, gjorde, 

 att man äfven ville i dem se Calceolaformer och mollusker. Men 

 sedan deras fullkomliga öfverensstämmelse med de palaeozoiska 

 Cyathophvllerna blifvit påvisad och då det numera nästan allmänt 

 antages att dessa senare verkligen tillhöra korallerna och icke, så- 

 som blifvit påstådt, helt andra grupper, har man återkommit till 

 den tidio-t af BoRN och Guettard uttalade åsigten att äfven de 

 operkelbärande äro koraller. Sådan är i största korthet fram- 

 stäld gången af den uppfattning naturforskarne hyst om dessa 

 märkvärdiga formers systematiska plats och längre ned är vid 

 framställningen af de olika arterna och deras karakterer redo- 

 gjordt för de vigtigaste meningarne om deras systematik. 



Till förklaring öfver nedanföre i artbeskrifningarne begag- 

 nade nya eller ovanligare termer må följande upplysningar tjena. 

 Alla operkelbärande koraller visa en eller flera plana yttersidor, 

 hvilket mycket sällan är fallet hos öfrige icke operkelbärande. 

 Den af dessa plana yttersidor, på hvilken korallen i sin första 

 tillväxt hvilat eller hvilken i hennes naturliga läge på hafs- 

 bottnen varit vänd nedåt, kallas här bottensidan. Den igenkän- 

 nes, der flera plana sidor förekomma, på de många s. k. rotlika 

 utskotten, hvilka endast visa sig vid denna, samt på det största 

 af alla de inom kalken befintliga septerna, hvilket sitter på hennes 

 inre vägg. Motstående sidan, den uppåt varande, på hvilkens 

 innervägg septalgropen sitter, är uppsidan, de båda andra väg- 

 garne, såsom hos Goniophyllum och Arseopoma, venster- eller 

 högersida allt efter deras läge till venster eller höger om bottensidan. 



De längdvalkar, hvilka hos nästan alla pal^eozoiska koraller 

 vecka ytans epitheka hafva vanligtvis beskrifvits under namnet 



