BIHANG TILL K. SV. VET.-AKAD. HANUL. BAND 7. N:0 4. 19 



bottenytan, tvärtigenom hela korallen till septalgropens yta, ser 

 man de tunna, tättliggande lameller, af hvilka hela korallen är 

 sammansatt. Endast ytterst sällan förekomma sädana bläslika 

 tom- eller mellanrum mellan tvenne lameller, som varit så van- 

 liga hos Cystiphyllum, Goniophyllum och Rhizophyllum, och 

 hvilka måste bero på iippvikningar af den lamellbildande mem- 

 branen. Horisontala streck eller linier af en glänsande hvit 

 färg korsa dessa och härröra från genomskärningen af sido- 

 utskotten. En genomskärning, som går pä längden, parallel med 

 bottensidan, tafl. VIT, fig. 7, visar först och främst de stora, 

 hvitglänsande septalstrålarne och i loculi tvärutskotten från dessa. 

 Ett tvärsnitt taget högt upp på bottensidan, tafl. VII, fig. 1, 

 består af två slags kalkämne, hvitglänsande och mörkt. Längs 

 med ytterkanten löper en smal hvitglänsande rand, genomsnitt 

 af den smala ränna, som ligger mellan septalspetsarne och ytter- 

 kanten och innehåller låsgroparne. Den halfmånformiga bild- 

 ningen i midten härrör från primärseptums låsgrop. Om primär- 

 septets utseende i tvärsnitt är taladt på föregående sida och det 

 må här blott tilläggas, att de concentriska lagren sins emellan för- 

 bindas af tvärutskott. Septalspetsarne äro äfven af hvitt kalk- 

 ämne och med en hel mängd taggiga utskott, som gifva dem 

 ett stjernformigt utseende. 



Till de utförliga beskrifningar, som SuESS och Kunth gifvit 

 öfver operklet, må läggas följande anmärkningar rörande dess inner- 

 sida. Se tafl. VII, fig. 2, o. Dess midt intages af det stora, skif- 

 formiga, från sidan sedt, triangelformiga primärseptet, som är högst 

 just vid sin ändpunkt ett stycke från låskanten, der den ovala gro- 

 pen vidtager. Denna grop omslutes på båda sidor af ett par smala 

 bisepter, som utåt vid låskanten klyfva sig i smärre utskott och 

 inåt smyga sig tätt intill primärseptets nedre kant och derifrån 

 utgrena i smala, låga strålar, tafl. VII, fig. 3. Sidosepterna 

 äro långa, smala strålar, som divergera från låskanten mot si- 

 dorna.. Ett vexlande antal af dem, till och med icke lika stoit 

 på ömse sidor om midtelseptum i samma operculum, från två 

 till åtta, är i närheten af låskanten försedt med dessa för 

 Calceola-operklet utmärkande utvidgningar, hvilka af SuESS m. fl. 

 kallas för »Leisten». De utgöras af skifformiga upphöjningar 

 och '>ilda tillsammans nästan triangelformiga grupper. Af dessa 

 skifvor äro de två eller tre mellersta längst och högst, samt 

 mot ut- och inkanten aftagande i storlek, deras egg eller smal- 

 kant är afrundad och naggad och från sidorna sedda äro de 



