28 LINDSTUÖM, OPERKELBÄRANDE KORALLER. 



17, är starkt tvärrynkad ocli i niidten med upphöjd valk, öfriga 

 längdrynkor svagt uttryckta eller efter Batles figurer täta, raka. 

 Korallens uppslda är mera slät och fin, samt på bredden endast 

 oregelbundet rynkad af de tvära afbrotten i tillväxten. Gips- 

 aftrycken visa svaga antydningar till stolonrör på bottensidan. 



Kalken är oregelbundet hälft elliptisk med afrundade hörn 

 vid bottensidans kanter. På denna sidas innervägg, tafl. VIII, 

 fig. 15, sitta på en bläddrig botten en talrik mängd ytterst lina 

 septer omgifvande ett större primärseptum, midt på väggen i 

 en svagt fördjupad ränna. Detta septum, tall. VIII, fig. 18, är 

 smalt, hvasst, föga upphöjdt, samt i sin yttersta kant vid lås- 

 randen försedt med en oval grop, hvilken tydligen motsvarar den 

 liknande hos Calceola och Goniophyllum. På den motstående 

 svängda sidan äro såsom vanligt septerna svagare uttryckta 

 och de upphöjda bläddrorna talrikare. Hos tvenne exemplar är 

 sammandragningen eller minskningen af omfång så stor, att kalk- 

 muren, som i mindre omfång bildats på nytt innanför, får ut- 

 seendet af en yngre kalk inom en äldre. 



Inre struktur. På grund af kalkbottnens bläddriga yta kan 

 man med all visshet sluta, att hela inre massan är lika cysti- 

 phyllartad, som hos slägtets öfriga arter. Ingen knoppbildning 

 har iakttagits. 



Operklet visar på utsidan endast tillväxtlinier och är starkt 

 convext, högst i närheten af låskanten. På insidan synes i mid- 

 ten det smala, föga uppstående midtelseptum, här vida längre än 

 hos Rh. gotlandicum och räckande ända till yttersta bågformiga 

 kanten. Vid låskanten slutar det i en grund grop, tvifvelsutan 

 uppkommen, såsom hos de närstående arterna genom tvenne 

 sidosepters omslutning. De öfriga septerna, ungefär 20 på hvar- 

 dera sidan, äro trådfina, något glest sittande, från låskanten till 

 något öfver ytans midt parallela med midtelseptum, derifrån i 

 svag båge vändande sig utåt mot sidorna, utan att utplattas så- 

 som hos den förra arten. Vid låskanten förgrena de sig i ytterst 

 fina trådar, två för hvarje septum. Septerna äro på tvären kru- 

 siga eller naggade. Öfver midten af insidan går en bågformig 

 upphöjning och mellan denna och ytterkanten ligger en half- 

 månformig fördjupning. Det i fig. 16 tafl. VIII afbildade operk- 

 let har tre terassformi^t öfver hvarandra ligirande låskanter, lik- 

 som af tre under hvarandra dolda skal. Denna form har uppstått 

 genom det ej ovanliga förhållandet, att under tillväxten kalk- 

 mynningen minskats i omfång, så att allt mindre operkler bildats. 



