30 LINDSTRÖM, OPERKELBÄRANDE KORALLER. 



är det utan tvifvel, att den hört till de operkelbärande och 

 den kommer i sjelfva verket så nära till Rh. gotlandicum, att 

 det tills vidare må lemnas oafgjordt, huruvida de icke böra 

 anses identiska. Jemförelse af" flere exemplar och operklets 

 Ibrm kunna först fälla utslaget. 



4. Rhizophylliim teiiuesseense Ferd. Roemer. 



Tafl. Ill fig. 14, tafl. IX fig. 3—5. 



1835 Calceola sandalina Troost, Organic remains of the Valley 

 of Mississippi, Träns. Geol. Soc. Pennsylvania vol. 1 p. 240. 



1840 — — Troost, Fiftb Rep. Geol. of State of Ten- 



nessee p. 47. 



1840 — — Verneuil, Bull. Soc. Geol. de France, vol. 



1840 p. 176. 



1842 — — d'AKcmAC & Verneuh., on the fossils of 



the older deposits in the Rhenish Provinces i Träns. Geol. 

 Soc. Lond. Sec. Ser., vol. VI p. 322, 390. 



1851 Calceola n. sp. Ferd. Roemer, Monographie der Blastoidéen p. 

 53 (373). 



1852 — 54 Calceola tennesseensis Ferd. Roemer, Leth. Geogn. ed. 3, Th. 

 II p. 385. 



1856 — — Id. Leonh. et Bronns Jahrbuch p. 798. 



1860 — — Id. Silurische Fauna des westlicben Ten- 



nessee p. 73, Taf. V, pag. 1 a — e. 



1860 Calceola americana Safford, on the species of Calceola found 

 in Tennessee i American Journal of Science & Arts, vol. 

 XIX, 2:dra Ser. p. 248. 



1877 Calc. tennesseensis S. A. Miller, American Paljeozoic Fossils 

 p. 107. 



1879 Calceola Coxi V. W. Lyon, Descriptions of three new species 

 of Calceolida from the upper Silurian Rocks of Kentucky 

 i »Proceed. of the Academy of the Nat. Se. of Philadelphia 

 p. 44. 



1879 Calceola corniculum. Id. ibidem p. 43. Denna art är efter be- 

 skrifningen troligen densamma som C. tennesseensis då 

 inga andra skilnader af Lyon anförts än sådana, som bero 

 på storleken. Han anser alla »Calceolfe» för brachiopoder. 



1882 Calc. piisilla J. Hall, Fossil Corals of the Niagara and Upper 

 Helderberg groups, Albany, p. 15. Från Ohios vattenfall. 



Yttre form. Denna art är mycket regelbundet calceola- 

 lik och har vuxit utan afbrott eller tendens till att vrida sig 

 kring midtelaxeln, såsom är händelsen hos åtskilliga andra. 

 Bottensidan är böjd i en regelbunden båge mot uppsidan och 

 initialspetsen ligger noga på midtellinien. Tillväxtlinierna och 



