48 LINDSTRÖM, OPEUKELBÄRANDE KORALLER. 



gad och oregelbundet inskuren, eller belagd med små runda 

 vårtor. Loculi äro mycket smala och grunda och i dem in- 

 skjuta temligeu regelbundet septernas sidotaggar på bestämda 

 afstånd, lemnaude en svag fördjupning mellan sig, hvilken på 

 vittrade exemplar ser ut som ett punktlikt hål. Likheten med 

 de föregående slägtena är stor genom de punktrader, som då i 

 loculi visa sig; tafl. VIII fig. 4. De tre öfriga sidornas mid- 

 telsepter äro alla mycket mindre än bottensidans, skjuta hvar- 

 ken så långt fram eller upp som detta, utan äro nedsänkta i 

 en ränna nedanför sidosepternas öfversta kammar. Högra och 

 venstra sidans midtelsepter likna hvarandra fullkomligt till 

 form och storlek, de framskjuta svagt, äro smala skifvor och 

 svagt utbugtade i sin öfre kant; tafl. VII fig. 13. Uppsidans 

 midtelseptum, tafl. VII fig. 18, ligger i en ränna, som är dju- 

 pare än någon annan och nedåt omedelbart fortsätter sig i 

 septalgropen. Detta septum, som stundom är dubbelt så stort 

 som sidornas och ungefär hälften så stort som bottenseptum, 

 har sin nedersta del smal och fin, och toppen, som ligger nå- 

 got under de omgifvande septernas kammar, är långdraget 

 elliptisk och i midten försedd med en grund längdränna. För 

 öfrigt varierar denna och sidornas så mycket, att knappast 

 tvenne exemplar ha dem fullkomligt lika. 



Angående septernas uppkomst och tillväxt kunna några upp- 

 lysningar hemtas af mycket små exemplar och genom slipning 

 af spetsarne på större (tafl. VII, fig. 9 — 11). Exemplar af 5 

 millim :s längd och 4 millim. i bredd vid kalkmynningen (tafl. 

 VII, fig. 9) ligga utefter hela sin längd fastvuxna med botten- 

 sidan på sitt underlag, calceolalika till formen; öfre sidan på 

 det afbildade exemplaret är delvis bortsprängd. På inre bot- 

 tenväggens midt framskjuter det upptill tjockare, mot kalkens 

 djup afsm alnande primärseptum omgifvet af tre till fyra smala 

 septer, som bestå af småknölar, tvärt öfver hvilka gå sju tvär- 

 rynkor. På uppsidans innervägg synes ej något septum, ej 

 heller på sidorna. Ett annat exemplar af 6 millim:s längd och 

 5 millim. i bredd vid kalken, tafl. VII, fig. 10, har på botten- 

 sidan ett primärseptum omgifvet af trenne mindre på ömse 

 sidor och på uppsidan, som är lägre, tre små, lika stora septer 

 i sin midt. Ett tredje exemplar, 7 millim. långt och 6 millim. i 

 största bredden, tafl. VII, fig. 11, har på uppsidans innervägg 

 ett starkt septum, hvilket är mycket kort, liksom nyss påbör- 

 jadt, som en liten tand i närheten af kalkens kant. Vid längd- 



