50 LINDSTRÖM, OPERKELBÄRANDE KORALLER. 



septalstrålarna uppkomma. Hos Calceola har denna anförda 

 ojemnhet och oregelbundenhet i bottenmembraneus aflagringar 

 öfvervunnits och hon visar tätt liggande, tunna lameller, samt 

 endast då och då en efterdyning af det gamla tillvextsättet i de 

 glesa, mycket afiägset liggande toma mellanrum, hvarpå Kunth 

 1. c. tafl. XIX, fig. 9 anfört exempel 



Knoppning. Större grupper bildade genom knoppning ha 

 hittills ej funnits. 1 några enstaka fall ser man på kalkens 

 brädd knoppande småindivider. På ett exemplar utknoppa på 

 bottensidans, högersidans och uppsidans vägg åtta små koraller. 



Inre struktur. Till följd af de många vexlingarna i ko- 

 rallens tillvextsätt komma snitt tagna i alldeles samma rikt- 

 ning hos olika exemplar att bli mycket skiljaktiga från hvar- 

 andra. An ligga de transversella kalklamellerna tätt på hvar- 

 andra, än ha de emellan sig bildat dessa bläddriga tomrum, som 

 ger det hela ett cystiphyll-likt utseende. Tafl. VII fig. 19. I ett 

 längdsnitt parallelt med bottenväggen äro septerna till en del 

 inbäddade i en tät, compact massa, der mörkare längdstrimmor 

 utmärka loculi, taggiga och sönderdelade af synapticulaj från 

 septerna. På andra punkter åter, tafl. VIII fig. 5, äro loculi 

 fyllda med klar kalkspat, således sekundär infiltration, och afde- 

 lade i tvärrum genom bågformiga, smala lameller, hvilka tvif- 

 velsutan äro afsöndrade af bottenmembranen och stående i sam- 

 band med golf bildningen och således ingalunda att betrakta som 

 dissepiment, så mycket mer som man stundom ser en sådan la- 

 mell sträcka sig öfver flera septer. De likna då den bildning, 

 som hos Cyathophyllerna uppstår i loculi. I dessa breda lo- 

 culi synas inga tvärutskott från septerna. 



Operkelajyparaten, tafl. I fig. 1, består af fyra lock eller valv- 

 ler, ett för hvarje sida af pyramiden. Dessa fyra lock bilda två 

 par, så till vida som de hvarandra motsittande äro i det närmaste 

 lika. De mötas med sina spetsar i kalkens centrum och emedan 

 de, såsom nedanföre omtalas, i viss mån täcka hvarandra med 

 sina sidokanter, så tillsluta de fullständigt kalkens mynning. 

 Ett exemplar har alla fyra locken på sin ursprungliga plats och 

 fastän tvänne af dem äro nåoot brutna och nedsänkta i kal- 

 ken, kan man dock utreda deras konturer och ytform. På ett 

 annat exemplar sitta tre fullständiga lock och ett fragment af 

 ett fjerde, samt dessutom finnas fem exemplar med tre lock 

 fastsittande. Bottensidans lock, äfvensom uppsidans hafva en 

 trapezoidisk kontur. Venstra och högra sidans lock äro båda 



