BIHANG TIl.L K. SV. VET.-AKAD. HAXDL. BAKD 7. N:0 4. 55 



skifFrarne vid Ardaun och Kilbride, Cong, County of Galway, 

 samt troligen äfven i England i WenlockskifFern vid Dudley, 

 ehuru den derifrån anförda möjligen är ungdomsformen af 

 Gon. Fletcheri. De exemplar, som mr Höll har från Malvern, 

 torde dock höra hit. Han citerar dem från May Hill Sand- 

 stone i GuUet Wood, vid Eastnor Obelisken, samt från basen 

 af WenlockskifFern vid Wych. 



2. Goiiiophylliini Fletcheri. Edw. H. 



Tafl. VI fig. 10—12. 



1851 Goniophjlbim Fletcheri M. Edwaeds & Haime, Polypiers Fos- 



siles, Terr. pal. p. 405. 

 1854 — — Morris, Cat. Br. Foss. Ed. p. 55. 



1854 — — Salter, Siluria 2:d Ed. p. 244. 



1855 — — M. Edw. H., British Fossil Corals p, 



290, pl. 08 fig. 3, 3 a. 



1860 — — IiD. H. X. Cor. III, p. 398, Pl. G. 2,f. 2. 



1861 — — Fromentel, Introd. å Tétude des Pol. 



foss. p. 293. 



1867 — — DuNCAN, Siluria 4 Ed. p. 221, 510. 



1873 Gonioph. pyramidale Salter, Catal. Cambr. Fossil. Mus. Cam- 

 bridge p. 114. Salter anser der G. Fletcheri identisk med 

 den förre. Träsnittet vid sidan visar en figur af den verk- 

 lige G. Fletcheri med ett idealiseradt operculum bestående 

 af ett enda fyrkantigt stycke. 



1876 Gon. Fletcheri Ferd. Roemer, Lethaa geognostica, tafl. 10 fig. 

 9 a— 9 b. 



Denna korall står så nära till G. pyramidale, att den, så- 

 som Salter velat, blifvit ansedd som en varietet dertill. Emel- 

 lertid torde det hufvudsakligen på grund af den inre bygg- 

 naden vara skäl att hålla den skild. 



Yttre form. Polypariet är smalt och långsträckt, oftast 

 rakt, med hvassa hörn eller endast med mycket grunda rännor, 

 bottensidan med stolonrör, hvilka i synnerhet utgå från sido- 

 kanterna och fortsätta upp till halfva höjden af sidan. Epi- 

 thekan är fint och regelbundet tvärstrimmad. Svaga och glesa 

 längdrynkor synas med den vanliga, större midtelvalken. 



Kalkens mynning är i det närmaste af qvadratisk form, 

 bottensidans kant icke alltid längst, djupet är ej stort i för- 

 hållande till längden. Hos ett nästan fullständigt exemplar 

 af 30 m.m. längd går kalkens djup till 7 m.m. med största 



