10 ANDRÉE, SV. BYGGNADSMATERIALERS VÄRMELEDNINGSFÖRMÅGA. 



d. V. s. trycket på isen ökas t. ex. genom belastning. Det 

 har ock visat sig, att ett par kilograms belastning tillräck- 

 ligt ersätter iscylinderns rotation, men denna har dock be- 

 funnits lämpligare att använda, och detta af skäl, som i det 

 följande skola anföras. 



När apparatens egenskaper sålunda voro tillräckligt 

 kända, börjades den egentliga undersökningen af byggnads- 

 materialen, hvarvid beräkninsren af ledningskoefficenten 

 skedde med användning af den bekanta formeln: 



W^c^ (1) 



deri W betyder den per timme genomgångna värmeraäng- 

 den, c den sökta koefficienten eller det tal, som angifver 

 huru många kilogr. v. e. som per timme och qvadratmtr 

 genomgå en vägg af 1 meters tjocklek, ifall ytornas tempera- 

 turskilnad är 1 ° C, T ångans temperatur, a skifvans area i 

 qv. -meter, I skifvans tjocklek i meter. Tages isens smält- 

 ningsvärme att vara 79,2 5 samt I och a räknas i cm och 

 qcm samt ifall g betyder det antal gram vatten, som på m 

 minuter bilda sig, så finner man lätt 



475,5 I ( , ^ 



Det första material, som gjordes till föremål för under- 

 sökning var Trä, som undersöktes med hänsyn till lednings- 

 förmågan såväl tangentielt ■^) till årsringarnes som ock i ra- 

 diel och longitudinel rigtning. Skifvorna, som dervid an- 

 vändes, voro på följande sätt skurna ur blocket. Det tan- 

 gentiela träet erhölls genom att utskära en platta AB (fig. 4), 

 hvars snittytor framgingo å ömse sidor om midten, och ur 

 hvilken sedan utskärs en rund skifva, med iakttagande af att 

 dennas medelpunkt förlades raidt emellan plattans kärnlinie 

 och kanten. Den radiela skifvan förfärdigades ur samma 

 platta AB och togs på samma sida om dess kärnlinie, som 

 den tangentiela, hvarvid tillgick så, att plattan söndersåga- 

 des längs efter i ribbor med samma bredd ab, be, cd o. s. v., 

 som var något större än skifvans tilläm nade tjocklek, h vilka 



') Tangentiela och radiela ledningen skedde vinkelrätt mot trädets 

 längdrigtning, hvaremot den longitudinela var parallel med trädets 

 kärnlinie. 



