BIIIANG TILL K, SV. VET.-AKAD. IIANDL. I5AND 7. i\:0 8, 21 



samma sätt, som användes vid vmdersökningarne af teglets 

 ledningsförmåga: 



Material. d. c. 



Granit grå 2,669 2,350 



Marmor Italiensk.. 2,7 12 1,678 



d:o d:o 2,7 17 2,067 



d:o Kolmårds- 2,704 1,885 



Sandsten Gotlands 2,097 1,438 



d:o vanlig 2^249 2,767 



Kalksten Olands grågrön 2,644 1,744 



d:o d:o röd 2,656 1,748 



d:o Nerikes 2,675 1,941 



Cement Lomma 1,563 0,405 



1 del d:o + 2 del. sand 1,744 ....0,553 



d:o Portlands '. l,8io 0,579 



Murbruk vanligt 1,6 76 0,636 



Gjuthusuiassa 1,734 0,630 



Slagytegel från Söderfors 2,640 1,458 



d:o » Finsliyttan... 2,68o 1,709 



Gips vanlig 1,374 0,543 



Beträffande denna tabell må följande anmärkningar göras : 



Den Italienska marmorns ledningsförmåga understiger 

 mycket det värde, som Péclet^) angifver, men de stora diffe- 

 renser, som äfven vid hans undersökningar framträda, och 

 som visa, att ledningsförmågan hos tvenne marmorstycken 

 af samma täthet (2,7 7) kan variera åtminstone mellan 2,8 1 — 

 3,10, ådagalägga tillfyllest, huru synnerligt variabel detta 

 materials IcdninsrsförmåQ-a verklig-en är. 



Tät sandsten utmärker sig genom en synnerligen stor 

 ledningsförmåga, hvilken dock mycket hastigt minskas, då 

 materialet är af lösare beskaffenhet. 



Byggnadskalksten har enligt Péclet^) ett värde å c = 

 1,32 för d — 2,24. Vid jemförelse med ofvanståcnde tabell 

 finner man, att med tätheten stiger äfven ledningsförmågan 



') Peclct. Traité de la chaleur del 3 sid. 479. 

 2) Péclet. » » del 3 sid. 472. 



