BIHANG TILL K. S\ . VET.-AKAD. HANDL. BAND 7. N:0 10. 5 



delarne förvandlade i bågar voro också ') sä små, att de utan störande 

 inverkan på resultatens giltighet kunde lemnas ur räkningen. 



3) Polarisationskärlet (voltametern) var en vanlig glasbägare, 

 sådan som begagnas i de kemiska laboratorierna. Deri nedsänk- 

 tes två plattor, hvilka före hvarje försök rengjordes medels smerg- 

 ling, sedan försök att rengöra dem (särskildt platinaplattorna) 

 medels glödgning i lysgas för glasblåsarlampa visat sig oända- 

 målsenligt, förmodligen på grund af förbränningsgasernas occlu- 

 sion i plattorna, eller kanske ännu troligare på grund af den 

 enorma förändring i kapacitet (yta), som plattorna lida vid opera- 

 tionen -). Plattorna voro af olika metaller, dock hafva i de här 

 omnämda försöken endast platina- och koppar-plattor kommit i 

 användning. Sedermera påfyldes olika vätskor, tills de stego till 

 bestämd höjd på plattorna. Plattornas afstånd reglerades genom 

 ett arrangement, som nedan skall beskrifvas. När ej annat sär- 

 skildt namnes, har plattornas afstånd varit 7 millimeter och den 

 i vätska nedsänkta ytan af plattan på hvardera sidan 1,000 qva- 

 dratinillimeter. 



4) Elektricitetskållan var en på vinden befintlig stapel om 

 ett till tre Bunsen's element, hvilkas vätskor för att hålla sig 

 konstanta, voro koncentrerad zinksulfatslösning och ej allt för 

 kraftig salpetersyra, hvilken senare understundom förnyades. 

 Särskilda försök med tangentbussol visade, att stapelns elektro- 

 motoriska kraft höll sig nära nog konstant, då deremot dess 

 motstånd smäninffom ändrade sig. 



5) Motstånd af olika slag förekommo, nemligen a) fyra 

 motståndsrullar från Kuhmkokff i Paris, som voro resp. 2,152, 

 1,080, 543,2 och 257.9 ohmader, här nedan betecknade såsom 

 motståndet ii. b) ohmadetalonger (i en »resistance box») från 

 Elliot Brothers i London från 10,000 till 1 ohm, använda i 

 det motstånd, som betecknas med t (allt i fig. 2). c) en brygga 

 framför galvanometern om 67 ohmader, betecknad med v och 

 d) tre stycken rheostater af mässingstråd af ett motstånd om 3 

 ohm pr metre, försedda med flyttbara skrufkontakter. Dessa 

 rheostater ha användts i de nedan nämda raostånden r, s och t. 



Sedan en längre tid användts för att finna de perturberande 

 orsaker, som till en böljan vållade mycket ojemna och följakt- 

 ligen odugliga utslag, afhjelptes dessa så vidt möjligt: 



') Enligt F. KOHLBAuacH: Leitfaden der praktischen Physik. (1878.) 

 ^) Se René Blondlot: Recherches expérimentales sur la capacité de 

 polarisation voltaique. Sid. 44. (Paris 1881.) 



