BIHANG TILL K. SV. VET.-AKAD. HANDL. BAND 7. N:0 10, 15 



till hands att antaga, att de? parti, för hvilket Diff log u^hs borde 

 vara mindre än DifF log Wber» ligger ofvanför (i tabb. E och F) 

 det område som undersökts, det vill säga vid mindre motstånd 

 än 8,2 ohmader. Om man söker i ord uttrycka siffrornas i före- 

 gående tabell variationer, så torde detta kunna ske pä följande 

 sätt: Diff log ?<obs växer frän noll (oberoende af diff log Wber) 

 för små motstånd till en öfre gräns af den art, att diff log Wobs 

 är dubbelt så stor som diff log i^ber- få föregående serier synes 

 det som om diff log Wobs skulle (i sista raden) stundom gå ännu 

 högre än till denna gräns, men de ytterligt små utslagen (0,5, 

 1,5) som nästan ej äro större än försöksfelen, göra, att en slut- 

 sats i denna riktning skulle vara förhastad. 



Se vi nu efter, hvilkenderas af hypotheserna 1 och 2 orik- 

 tighet bäst förklarar detta förhållande, sä finna vi, att för stora 

 motstånd hypothesen 2 approximativt eger rum (jemför nedan 

 sidan 22). Derför blir det nödvändigt att låta hypothes 1 falla, 

 men naturligtvis endast för stora mostånd. Vi skola söka en er- 

 sättning för den fallna hypothesen ur de gifna förhållandena. 

 För stora motstånd är: 



Diff log Uohs = 2 DifF log Wber eller med andra uttryck 



W— ) = 2 log/-^) 



\^l„+l|oha \w„+i/ber 



Men enligt ofvanstående (sid. 10) är 



/ber 





(s + i)„+s 



fber (s + t)„ 



och, då hypothes 2 gäller: 



\«„+i/obs (-5 + 0« (*' -i- 0„+i 



(der e är den depolarisande strömmens elektromotoriska kraft). 

 Således få vi : 



2 



e„ (s + t)n+i I M„ \2 (*• + t)„. 



\M„+,/ber (g 



+1 



e„+, (s + i)n \M„+,/ber (5 4. t)l 



och slutlio-en 



e» (s + 0„+i tu+\ 



e„+i (s + t),, t„ 



(eftersom s är försvinnande litet mot t) eller uttryckt i ord: 



Vid mycket stora motstånd i den polariserande strömmens 

 håna är efter kort och konstant slutningstid den elektromotoriska 



