18 S. ARRHENIUS, OM DEN GALV. POLARISATIONENS FÖRSVINNANDE. 



större plattan, hvilket faktiskt eger rum i tab. G vid 58,2 oh- 

 inader. Deremot inträffar detta aldrig vid ringa motstånd (så- 

 som i tab. G vid 8,2 ohmader ^) eller vid liten vef hastighet, 

 hvarpå många exempel i det följande finnas. Likaså duger det 

 för ett visst gifvet motstånd endast att minska plattorna till en 

 viss gräns, emedan ju eljes den till plattorna flutna elektricitets- 

 mängden blir allt för liten. 



Förklaringen till det ytterst abnorma förhållandet (till ut- 

 seendet) i tab. H måste jag lemna tills vidare (se sid. 28). En- 

 dast så mycket må i förväg nämnas, som att detta fenomen beror 

 på, att nollpunkten ej tillräckligt strängt iakttagits. 



Jag återgår nii till undersökningar, analoga med Beknsteins 

 och erinrar om det på sidan 9 vunna resultatet, att vid konstant 

 vridning af plattan T med arrangementet lika det å fig. 2, galvano- 

 meterutslaget minskas allt mer och mer, ju längre rännan Caflägsnas 

 från sin nollpunkt. Dervid vrides rännan fram ett mikrometer- 

 skrufhvarf för hvarje gång, och på detta sätt får man succesiva 

 utslag för de olika ställningarna af C. Om C vridits fram ett 

 hvarf (delstreck), så kommer grenen 4:s slutningstid 5:^9 sek. efter, 

 sedan grenen 1 öppnats, för läget 2 är tidsdifferensen 55^ sek. 

 o. s. v., allt, om hjulet J vrides kring en gång i sekunden. 

 Såsom exempel på en sådan serie anföra vi den följande, som, 

 då den är hemtad vxr de förberedande arbetena, är föga noggrann, 

 men ändock kan tjena att gifva ett begrepp om saken. (Dylika 

 serier finnas hos Bernstein): 

 inikrotneter- 



hvarf O 1 2 3 4 5 G 7 8 i» 10 11 12 14 



galvanometer- 



"" utslag (m„) 158,2 136,9 116,2 99,3 87,2 75,8 65,8 56,7 50,9 44,2 40,s 35,c 29,4 23,o 



Logarithmiska 



differeuser 063 071 068 056 OÖl 062 065 047 061 035 059 042 051 



Den sista raden är uträknad på det sätt, att, om utslagen förses 

 med sina lespektive indices, de logarithmiska differenserna äro 

 log — . . . . log -^ . Det är denna logarithm, Bernstein kallar 



för »Abgleichimgsconstant», hvilken beteckning jag har ersatt 



med depolarisationskoefficient, dels derför att man ej vet, hvad 



som kan menas med Abgleichung, dels derför att det icke är 



någon konstant (utan en variabel som vanligtvis hastigt aftar 



med tiden) och dels, derför att detta uttryck Abgleichungscon- 



') De två sifProrna 321.5 och 187,5 på sid. 13 böra nemligeu korrigeras till 

 resp. 941 och 548 för att Ijlifva jeiuförbara med de öfriga siffrorna i 

 tab. G. 



