BIHANG TILL K. SV. VET.-AKAD. HANUL. BAND 7. N:0 10. 27 



G. 5 % svatvelsyra mellan platinaelektroder. Elektromotorisk 

 kraft 1 BuNSEN. Vef hastighet 1. 



Motstånd 2,695 ohm. 1,338 ohm. 801 ohm. 



Depolarisationskoefficient ... 0,oo2.t 0,oo37 0,oo48. 



1 den sista serien förefans ett märkbart residuum af polari- 

 sationen ifrån det ena hvarfvet till det andra af plattan T:s 

 omlopp, så att voltameterplattorna ej voro fullständigt depolari- 

 serade för h varje gång, innan den polariserande strömmen bör- 

 jade verka. Detta residuum bestämdes likväl och subtraherades 

 frän resultaten, hvarigenom ofvanstående korrigerade tal erhöllos. 

 Beräknades depolarisationskoefficienten ur ursprungliga utslaget 

 och residuet, så erhöllos de tre talen 0,ooo7 4, 0,ooo8 5 och 



0,0013 8. 



Af föregående tabeller framlyser, att i (nästan) alla hittills 

 observerade fall depolarisationskoefficienten aftager, när motstån- 

 det ökas. Dock kan man se en betydlig skilnad i aftagande i 

 de tre serierna D, E och F, som äro parallela och ha olika 

 elektromotorisk kraft. Motståndet utöfvar tydligen ett ofantligt 

 mycket större inflytande vid liten elektromotorisk kraft än vid 

 stor. Likadant är förhållandet mellan serierna B och C å ena 

 sidan samt D och F å den andra, i hvilka fall vefhastisjhetens 

 inflytande gör skilnaden. Orsaken till dessa fenomen är den 

 före tabellerna omnämda minskningen af den depolariserande 

 strömmens elektromotoriska kraft för ökadt motstånd, hvilket 

 (enl. sid. 15) gör sig gällande i synnerhet vid stor elektromo- 

 torisk kraft och stor vefhastighet. I de första partierna af se- 

 rien F förekomma till och med exempel på, att depolarisations- 

 koefficienten tilltar med motståndet. Detta är ej svårförklarligt. 

 Antar man nemligen, att den polariserande strömmens elektro- 

 motoriska kraft är så stor, att vid ett visst motstånd (i den po- 

 lariserande strömbanan) just gränspunkten till apparent elektrolys 

 är uppnådd, så, om man minskar motståndet t i fig. 2, uppstår 

 verklig elektrolys och depolarisationskoefficienten närmar sig 

 nollvärdet. Vid liten vefhastighet (då ju polarisationens elek- 

 tromotoriska kraft är oberoende af motståndet se sid. 22) inträf- 

 far aldrig något dylikt, likasom för ej allt för stora elektromo- 

 toriska krafter. 1 fall sådana som det, som förekommer i serien 

 F kommer dock, om man än vidare ökar motståndet, slutligen 

 ett maximum af depolarisationskoefficienten att finnas, hvarefter 

 han äter aftar. Detta maximum bör ligga högre, ju större den 



