u 



VOGT, STUDIER ÖVER SLAGGER. 



3Ied en regelmaessighed, som er aldeles paafaldende, gjen- 

 tager den samme lov for opbygningen sig ved samtlige de af 

 mig vmdersögte augit-slagger'), og vi tör heraf slutte, at vi her 

 staar föran en almengyldig regel for alle ved udkrystallisation 

 i slagger dannede augiter, ligegyldigt om disse optraeder i fnldt 

 udviklede krystaller, inde i selve slagmassen, som den tilslut 

 dannede masse mellem olivinerne i de basiske overo-angs- 

 slagger eller endelig som mikroliter (?). Kun et sted, nemlig 

 i en slag fra Söderfors 1883, hvor monoklin augit i smaa 

 krystaller ligger porfyrisk iidskildt i rhombisk, kan vi ikke 

 maerke noget til den omtalte lov, hvilket er begrundat deri^ 

 at vi her ikke har med krystalskelet, men med fuldt rid- 

 viklede krystaller at bestille. 



Udkrystallisationen har efter den 

 ^'^S- 8. foresaaende udviklino- altid (eller nae- 



sten altid) gaaet for sig paa den 

 maade, at de i den smeltede masse ud- 

 sondrede molekyler af augit-substans 

 har begyndt at ordne sig ind i be- 

 stemte retninger, nemlig efter ooP og 



+ 5P, muligens med tilhörende pina- 



koider og domer. Efter at det paa. 



denne maade opbyggede, forelöbige 



krystalskelet var bleven dannet fåordig, 



o .^ , TI * -xi i. 1 har det, som vi sennre skal se, af- 

 Snit 3= 00 p oo. Augitkrystal ' ' 



(fra Löfsjön 1854) visende h^ängt af den chemiske sammensffit- 



detajllerne ved opbygningen ning af det resterende, hvad dette 



samt den nålformige, rbom- . i , ,. i i i it -i i 



biske pyroxen mellem augit- ^idstc endelig skulde blive til; har 



staengerne. ('j"^). det vEeret meget surere end auffitens 



sammensa^tninix, saa er det bleven til 

 glas; har det meget sttx^rkt na3rmet sig til samme, saa har det 

 ogsaa krystalliseret ud som augit; har det vgeret lidt mere 

 basisk, saa er det igjen bleven til glas, men har det vairet 

 cndnu mere basisk, saa har det krystalliseret ud som olivin ; 

 videre, er en anden base, t. ex. MgO eller MnO, tilslut bleven 



') De undersögte krystalsnit er fra Wikmanshytten 1807. Löfsjöen 185-t, 

 Eingshyttan, Carlsdal, samt fra en större pragtstuf, ukjendt lokalitet 

 (Sverrige); de vanlige augit-slagger er fra Näs i Dalarne 1875, Segling- 

 berg nov. 1873, Långshyttan 1861, Dädran 1880, videre med rhodonit 

 fra Uofors 1851, med olivin fra Söderfors 1880, i kugler i emalj- 

 slagger fra flere steder; de smaa for augit antagne mikroliter er fra 

 Dormsjö. 



