16 VOGT, STUDIER ÖVER SLAGGER. 



lerne, vise sig mörkt under hel omdrejning mellem krydsede 

 nicols; dette er dog ikke tilfoelde. Vi slutter heraf, at mine- 

 ralet rimeligvis maa vrere rhombisk. — Som vi senere skal se, 

 tilhörer de mineraler, som jsevnlig danner sig i slaggerne, oftest 

 enten pyroxen- eller olivin-gruppen. Paa grund af slaggens 

 chemiske sammenssetning, som er noget meget mere basisk 

 end bisilikat, kunde man forelöbig t^nke sig, at olivin kunde 

 danne sig i mellemrummene (se herom senere), men selv om 

 dette end kunde vsere tilfailde ved den her behandlede slaor, 

 kan det umulig vgere det ved den na?ste, hvor vi ogsaa tr^effer 

 de samme krystalnaale, men hvor den chemiske sammen- 

 sffitning er meget surere end bisilikat (surstofforhold 1 : 2,4 2). 

 — Vi faar herved som det sandsynlige resultat, at vore fine 

 krystalnaale bestaar af en rhombisk pyroxen. Hermed stemmer 

 meget godt, at naalene paa mange steder staar i en bestemt 

 lovmsessig stilling i forhold til den övrige augit, og desuden, 

 at de i slaggen fra Löfsjöen, som meget stasrkt na?rmer sig 

 til bisilikat (surstofforhold 1 : 1,93), undertiden optrseder i saa 

 stort antal, at de omtrent fuldstaendig fyldcr mellemrummene 

 mellem augit-st£engerne; som vi senere skal se, kan dette kun 

 vsere tilfaelde med mineraler, som har pyroxen-gruppens che- 

 miske sammensaetning. — Det eueste, som skulde tale niod 

 den opfatning, at vi har for os en rhombisk pyroxen, skulde 

 vaere den forholdsvis ringe MgO' gehalt i flere af de slagger, 

 hvor naalene optra^der (slaggen fra Wikmanshytten, Löfsjöen, 

 Uddeholmshytten og Ringshytten(?) holder resp. 7,0 %, 8,7 %, 

 17,70% og 12,63% MgO.). Det maa dog herved erindres, at 

 for det förste har den vanlige augit först krystalliseret ud og 

 derved muligens taget med sig fortrinsvis af de andre baser, 

 saa MgO'-gehalten i moderluden relativt er steget, dernajst, 

 at rhombisk pyroxen synes at kunne danne sig med temmelig 

 stor lethed i slagger, selv om MgO'-gehalten ikke er saa aldeles 

 overvejende i forhold til de andre baser. — Det kan sam- 

 tidig bemserkes, at tilstedevterelsen af de fine naale ikke kan 

 bruges som kriterium paa en stor MgO'-gehalt, noget, som 

 man af krystallografiske grunde paa forhaand kunde va^re 

 tilböjelig til at tro. 



I et mikroskopisk praeparat af selve slagmassen fra Löf- 

 sjöen viser der sig mellem augit-sta:!ngerne, som i de for- 

 skjellige slags snit ofte kan tage sig yderst besynderlige ud, 

 meget mere udkrystalliseret bisilikat, dels som vanlig og dels 



